пр. № 2-н/759/107/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши заяву Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 боргу за житлово-комунальні послуги та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2014 р. за поштовим штампелем Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми боргу за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2011 року по 30.09.2014 року в розмірі 1440,00 грн.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб»єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб»єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов»язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржників заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з 01.08.2011 року по 30.09.2014 року, що є вимогою з пропуском строку позовної давності.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно ч. 5 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог.

Отже суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині стягнення з боржників заборгованості за спожиті комунальні послуги в розмірі 237,50 грн., яка була нарахована боржникам до грудня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 237,50 грн., яка була нарахована до грудня 2011 року.

Відповідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: