АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/684/15 Головуючий 1 інст. - Сорока О.П.
Справа № 646/2530/14-ц Доповідач - Крилова Т.Г.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Гуцал Л.В.,

- Коростійової В.І.,

при секретарі - Костенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення пені,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення пені.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 січня 2006 року між ним та Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю було укладено інвестиційний договір № КУ/02-01-06 на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. За умовами даного договору він зобов'язався в строк до 29 грудня 2006 року внести 724 473 грн. (еквівалентно на той час 143 460 USD) на будівництво житлового будинку, а відповідач, у свою чергу, зобов'язався після завершення будівельних робіт передати йому у власність 2-кімнатну квартиру у вищезазначеному будинку, але не пізніше 30 квітня 2009 року.

У зазначений строк відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим допустив прострочення виконання зобов'язання, а відповідно до п. 7.4 договору, у разі порушення підприємством взятих на себе зобов'язань, останній виплачує інвестору пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми фактично внесених інвестором коштів за кожний день прострочки починаючи з 31 дня. Просив стягнути з відповідача суму пені у розмірі 98 746,66 грн.

Збільшивши розмір позовних вимог позивач остаточно просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму пені у розмірі 124 192,53 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 124 192, 53 грн.

В апеляційній скарзі Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі судового збору за подання апеляційної скарги.

Апелянт посилався на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки не прийнято до уваги його доводи і пояснення по справі. Не прийнято до уваги, що Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю збудувала будинок, який введено в експлуатацію, а позивач не з*явився для складання акту приймання-передачі квартири. Тому, позов подано з пропуском строку позовної давності.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2014 року рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 червня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2006 року між ОСОБА_2 та Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю було укладено інвестиційний договір № КУ/02-01-06 на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. За умовами даного договору ОСОБА_2 зобов'язався в строк до 29 грудня 2006 року внести 724 473 грн. на будівництво житлового будинку, а Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю після завершення будівництва передати позивачу у власність 2-кімнатну квартиру у вищезазначеному будинку, але не пізніше 30 квітня 2009 року.

ОСОБА_2 умови договору виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру. Відповідачем умови договору не виконані станом на 18.03.14 року. Сама по собі наявність сертифікату відповідності не свідчить про своєчасне та належне виконання Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю умов договору.

Так, в п. 8.2 договору передбачено, що належним виконанням передачі інвестору приміщення, зазначеного в п. 2.2 договору сторони вважають підписання двохстороннього акту приймання-передачі приміщення в строк, вказаний в ст.6 цього договору, за винятком випадків, вказаних в п.6.5 договору.

За приписами п.6.2 ст.6 договору, підприємство повідомляє інвестора про готовність приміщення до передачі у відповідності до вимог ст.9 цього договору, тобто, письмово.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю виконано зазначені умови договору та позивача повідомлено письмово про готовність приміщення до передачі.

Лист, на який посилається апелянт від 22.12.11 року № 554 такого повідомлення не містить.

Відповідно до п.7.4 ст.7 договору, в разі порушення підприємством своїх зобов*язань згідно п.6.1, більше ніж на 30 банківських днів, підприємство сплачує інвестору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми коштів фактично внесених інвестором за кожний день прострочки, починаючи з 31-го дня.

Відповідно до вимог ст. п.2 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки зобов*язання підприємством не було виконане станом на дату звернення позивача до суду, тобто, 18.03.14 року, стягненню підлягає сума пені у розмірі 98746 гр.66 коп., яка вирахувана за останній рік, відповідно до вимог ст.253 ЦК України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 98746 гр.66 коп., а рішення суду - зміні.

Доводи апеляційної скарги у іншій частині висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю - задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 червня 2014 року змінити.

Зменшити суму стягнення з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_2 з 124 192 гр. 53 коп. до 98746 гр. 66 коп. (дев*яносто вісьми тисяч сімсот сорока шести гр. 66 коп.).

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий -

Судді: