cправа №2/489/262/15
Рішення

Іменем України

09 лютого 2015 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бондара В.А.

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради, третьої особи - ОСОБА_5 про переведення прав забудовника в порядку спадкування

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив перевести на ОСОБА_4 права забудовника в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме право на здачу об'єкту нерухомості в експлуатацію, отримання правовстановлюючого документу та державну реєстрацію будівлі з відповідними надвірними спорудами, яка знаходиться на земельній ділянці, площею 280 м.кв. по АДРЕСА_1

У обґрунтування вимог вказав, що на підставі рішення Миколаївської міської ради від 28.09.2001 №34/12 ОСОБА_6 для обслуговування торговельного павільйону була надана в оренду земельна ділянка орієнтованою площею 280 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. Договір оренди земельної ділянки продовжений відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 20.05.2005. Будучи орендарем земельної ділянки, у 2003 році ОСОБА_6 закінчив будівництво двоповерхової будівлі загальною площею 159,1 кв.м., але ввести її в експлуатацію не встиг. Після його смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) спадкоємцем майна стала його донька ОСОБА_4, яка у встановлений законодавством строк прийняла спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу. Однак, в оформленні спадщини їй відмовлено так як за життя спадкодавець не отримав правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Протокольно ухвалою суду від 13.01.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_5

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечували.

Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані у ній докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2), після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Матеріалами спадкової справи № 20/2013, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 01.11.2013, підтверджується, що за життя спадкодавцем заповіт не складався, а спадщина прийнята позивачем ОСОБА_4, яка є дочкою померлого, та колишньою дружиною ОСОБА_5

Із змісту позову та пояснень представника позивача і третьої особи встановлено, що до складу спадкового майна входить будівля магазину, розташованого в м.Миколаєві по АДРЕСА_1, яку спадкодавець за життя не встиг ввести в експлуатацію та оформити на неї свої права.

Будівля магазину, розташована на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового багатоповерхового будинку по АДРЕСА_1 в м.Миколаєві, яка надавалася у строкове користування спадкодавцю на підставі рішень Миколаївської міської ради від 02.07.1999 № 10/32, 28.09.2001 № 34/12, 20.05.2005 № 33/34 (із змінами, внесеними рішенням від 11.07.2005 № 34/33), 22.01.2010 № 43/24 (із змінами, внесеними рішенням від 22.04.2010 № 45/40).

23.04.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, в якій найменуванням закінченого будівництвом об'єкта вказано - реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, спадщину вона прийняла в установлений законом строк, але в її оформлені їй відмовлено через не завершення спадкодавцем процедури введення будівлі в експлуатацію і не проведення державної реєстрації прав на неї.

У ході розгляду справи встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.11.2014, зміненого рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 15.01.2015, розглянуто позов ОСОБА_5 та зустрічний позов ОСОБА_4, які задоволені частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 по ІНФОРМАЦІЯ_1. За ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах по ? частки кожній визнано право власності автомобілю НОМЕР_1. За ОСОБА_4 також визнано право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1. У решті вимог сторін, зокрема, визнання права власності на приміщення торгівельного павільйону, реконструйованого під магазин продовольчих та непродовольчих товарів по АДРЕСА_1

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_5 з визнання права власності на реконструйований торговельний павільйон, як спільно набуте майно, суд виходив з відсутності державної реєстрації прав на цей об'єкт нерухомості як окремий об'єкт цивільного обороту.

За правилами статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Таким чином, позивач, як дочка спадкодавця, родинні відносини з яким підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 є спадкоємцем першої черги, а третя особа ОСОБА_5, факт проживання якої із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини встановлено рішенням суду від 03.11.2014, яке набрало законної сили, - спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Таким чином, спірні правовідносини стосуються спадкових прав позивача та третьої особи на об'єкт нерухомості, відносно якого спадкодавцем за життя не завершено процедуру введення в експлуатацію та не проведено державну реєстрацію прав відповідно до Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Наведені обставини стали перешкодою в оформленні спадкових прав на спірний об'єкт нерухомості в нотаріальному порядку.

Як слідує з системного аналізу статті 1277 ЦК України та пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачем у справі стосовно спору щодо спадкового майна мають бути інші спадкоємці, які прийняли спадщину. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмова від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких заявлені позовні вимоги.

Під час розгляду справи, заміна первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучення до участі у справі іншу особу як співвідповідача, можлива судом лише на підставі клопотання позивача (стаття 33 ЦПК України).

При цьому, суд на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Також до повноважень суду віднесено роз'яснення особам, які беруть участь у справі їх прав відповідно до наведених норм права та попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Вирішуючи даний спір, представнику позивача суд роз'яснив положення статті 33 ЦПК України щодо залучення до участі у справі в якості належного відповідача або співвідповідачем ОСОБА_5 та одночасно попередив про наслідки не вчинення таких процесуальних дій.

Між тим, представник позивача проти участі у справі ОСОБА_5 заперечував з посиланням на те, що вона не є спадкоємцем першої черги за законом, а у справах про спадкування спадкоємці не можуть мати процесуального статусу відповідача.

Проте, такі доводи представника позивача не відповідають наведеним положенням ЦК України та роз'ясненням Пленуму Верховного суду України. Крім того, участь у справі в якості відповідача спадкоємця не обмежена черговістю спадкування за законом, а територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування є належним відповідачем за умови відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

ОСОБА_5 прийняла спадщину у встановлений законом строк та претендує на спадкове майно, а тому позовні вимоги повинні бути заявлені безпосередньо до неї, а не міської ради.

Письмові заперечення представника міської ради, які основуються на закінченні строку дії договору оренди земельної ділянки, на якій розташоване спадкове майно, та невідповідності вказаній у позові адреси об'єкту нерухомості (м.Миколаїв, АДРЕСА_1) рішенням міської ради (поблизу багатоповерхового житлового будинку в м.Миколаїві по АДРЕСА_1, не є підставою вважати міську раду належним відповідачем у даній справі.

Так, матеріалами справи підтверджується, що введення будівлі в експлуатацію спадкодавець розпочав до закінчення строку дії договору оренди із зазначення конкретної адреси об'єкту будівництва, яка вказана в технічному паспорті на цей об'єкт МБТІ, і лише його смерть перешкодила завершенню розпочатого ним. Крім того, представник міської ради не оспорював законності користування спадкодавцем земельною ділянкою та реконструкції спадкодавцем торгівельного павільйону під магазин, що також вказує на відсутність матеріально-правових вимог до міської ради.

За таких обставин, враховуючи, що позов пред'явлено до неналежного відповідача підстави для задоволення вимог відсутні.

Одночасно, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом, але до іншої особи (спадкоємця). При цьому, як встановлено судом Ленінським районним судом м.Миколаєва відкрито провадження з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування та визнання прав забудовника на спадкове майно.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позовом ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради, третьої особи - ОСОБА_5 про переведення прав забудовника в порядку спадкування - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 10.02.2015.