Справа № 209/5257/14-ц
Провадження № 2/209/171/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Вітязь Х.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди йому у користуванні 1/3 часткою домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_2 передати йому ключі від вищевказаного будинку;

- надати йому у володіння та користування ізольовану кімнату житловою площею 19,8 кв.м., відповідачеві ізольовану кімнату житловою площею 17,4 кв.м., 12,2 кв.м, 12,1 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у їх загальному розпорядженні;

- стягнути з відповідачки на його користь судові витрати.

На обґрунтування позову зазначив, що 05 жовтня 2006 року помер його батько ОСОБА_3 і він, як його син, отримав право на спадщину за законом на 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1, також1/3 частину будинку отримала його неповнолітня дочка ОСОБА_4, та 1/3 частину будинку його дружина - відповідачка по справі. Не зважаючи на це відповідачка оспорює його право власності на будинок і чинить йому перешкоди у користуванні нею. У зв'язку з цим він запропонував їй добровільно визначити порядок користування будинком, однак вона відмовилась. Він має право на 1/3 частину спірного домоволодіння і виходячи з цього пропонує надати йому у володіння та користування ізольовану кімнату житловою площею 19,8 кв.м, відповідачці ізольовану кімнату житловою площею 17,4 кв.м, 12,2 кв.м, 12,1 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у їх загальному користуванні. Житлові умови нікого з них при цьому погіршені не будуть, оскільки кожний отримає у володіння та користування ту частку будинку в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні обґрунтуванню позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що позивач приїздив до неї і пропонував продати будинок і поділити гроші, але будинок старий і покупці не знайшлися. В будинку живе вона та її четверо дітей, троє з яких є повнолітніми, та неповнолітня дочка, якій належить 1/3 частина будинку. Вона не заперечує проти поділу будинку в натурі з обладнанням іншого виходу, але заперечує проти виділення позивачу в користування кімнати 19,8 кв.м., бо в такому випадку кімната площею 17,4 м., яка є прохідною, фактично буде залишатися в спільному з позивачем користування, а її з дочкою житлові права будуть порушені.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1, належить на прав спільної часткової власності, по 1/3 частині, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її малолітній дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвами про право на спадщину за законом.

Зазначений будинок має загальну площу 80,4 кв.м., житлову площк 61,5 кв.м. та складається з чотирьох кімнат: 1-3 площею 17,4 кв.м, 1-4 площею 12,2 кв.м., 1-5 площею 19,8 кв.м., 1-6 площею 12,1 кв.м.; коридора 1-1 площею 6,6 кв.м.; ванни 1-2 площею 4,3 кв.м.; кухні 1-7 площею 4,6 кв.м.; коридора І площею 3,4 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на будинок.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 383 ЦК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати учунення перешкод у здійсненні ним права користування та раозпорядження своїм майном.

Позивач стверджує, що відповідачка перешкоджає йому проживати в належному їм будинку, не даєчи йому ключів від будинку, де проживає вона сама, її діти та ще якісь люди, тому він звернувся до суду з цим позовом.

Оскільки позивач є співвласником будинку, то суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині вимог про зобов'язання відповідачки не чинити перешкод позивачу у користуванні 1/3 часткою домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та про зобов'язання відповідачки передати позивачу ключі від вхідних дверей житлового будинку.

Згідно ст. 383 ЦК власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Отже, позивач, і відповідачка зі своїми дітьми можуть проживати в належному їм будинку та користуватися ним.

Згідно з ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності.

Позивач, як співвласник будинку має має право на виділ своєї частки будинку в натурі, а також має право на визначення порядку користування спільним будинком.

Позивач не заявляє про поділ будинку в натурі, а фактично просить визначити порядок користування спільним будинком, виділивши йому в користування ізольовану кімнату площею 19,8 кв.м., а відповідачці з дітьми (в тім числі і з дитиною співвласником) - кімнати житловою площею 17,4 кв.м., 12,2 кв.м, 12,1 кв.м., кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у їх загальному користування.

Але, як вказує відповідачка, при визначенні такого порядку користування спільним житловим будинком будуть порушені житловаі права її та права її дітей, оскільки при віділі відповідачу в користування кімнати 1-5 площею 19,8 кв. м. він буде заходити в неї через суміжну кімнату 1-3 площею 17,4 кв.м., а відповідачці з дочкою ОСОБА_4, як співвласникам, фактично залишаться в користуванні кімнати 1-4 площею 12,2 кв.м., і 1-6 площею 12,1 кв.м. Отже при визначенні такого порядку користування житлом будуть порушені житлові права відповідачки та її дочки, яким належить право власності на 2/3 частини будинку.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити відповідачу в задоволенні позову в частині, де він просить надати йому у володіння та користування ізольовану кімнату житловою площею 19,8 кв.м., відповідачеві ізольовану кімнату житловою площею 17,4 кв.м., 12,2 кв.м, 12,1 кв.м.,а кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у їх загальному розпорядженні.

Однак, це не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом про розподіл житлового будинку в натурі.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає, що, вівдповідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі необхідно присудити сторонам в рівних частинах. Отже з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні 1/3 часткою домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121,80 гривень сплаченого ним судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.