Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1131/15 Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Стрелець Л.Г.

суддів: Каракуші К.В.

Гончар М.С.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ЖБК «Прогрес-7» про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2002 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом, я якому зазначала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_6 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Перебуваючи у шлюбі з позивачем за життя ОСОБА_6 сплатив пай. У вказаній квартирі мешкає разом з ОСОБА_6 неповнолітні діти ОСОБА_5, 1984р.н. та ОСОБА_4, 1989 р.н.

Посилаючись на те, що їй відмовлено в оформленні свідоцтва про право власності нотаріусом через те, що за життя спадкодавець не оформив право власності, просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2002 року позов завдолено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційне провадження порушено за апеляційною скаргою ОСОБА_3 (дошлюбне призвіще - ОСОБА_3) та ОСОБА_4

У скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що на момент ухвалення оскаржуванного рішення вони були неповнолітніми дітьми спадкодавця ОСОБА_6 і на час смерті батька ОСОБА_6 мешкали у спірній квартирі, тому фактично прийняли спадщину. Посилаючись на те, що їх матір ОСОБА_6 позиваючись про визнання права власності виключно за собою, всупереч ст.529 ЦК України позбавила їх права на спадкування квартири, просили скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено і визнається сторонами, що після смерті 17.01.2002року ОСОБА_6 відкрилась спадщина на квартиру по АДРЕСА_1 у ЖБК «Прогрес - 7». Вартість квартири (пай) була повністю сплачена ОСОБА_6 у 1996 році перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 за рахунок спільних коштів та вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя і ОСОБА_6 має право на 1/2 частину цієї квартири. Спадкоємцями першої черги були: дружина померлого - позивач ОСОБА_5; донька померлого - апелянт ОСОБА_3, та син померлого - апелянт ОСОБА_4. Оскільки за життя ОСОБА_6 не зареєстрував право власності на вказану квартиру визнання права власності підлягає вирішенню в суді.

Сторонами апеляційного провадження визнається, що право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 сторони мають права в наступному порядку:

- позивач ОСОБА_5 на 4/6 , яка складається з 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя та 1/6 частини в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6;

- апелянти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6

В основу мирової угоди сторони поклали саме такі ідеальні долі, виклавши її в письмовому вигляді та подали клопотання про визнання мирової угоди, скасування судового рішення, закриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно положень частин 5-6 цієї статті, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В засіданні суду апеляційної інстанції судовою колегією досліджено зміст мирової угоди, заслухано представників сторін, які підтримують своє клопотання.

Зі змісту мирової угоди, укладеної 13 березня між ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЖБК «Прогрес - 7» вбачається, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Статтею 310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

За таких обставин судова колегія вважає за можливе визнати мирову угоду, укладену сторонами в даній справі та скасувати оскаржуване судове рішення з закриттям провадження у справі.

Сторони не мають претензій одна до одної щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 205, 307, 310, ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Спільну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ЖБК «Прогрес-7» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2002 року скасувати.

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ЖБК «Прогрес-7» 13 березня 2015 року, відповідно до якої:

Визнати за ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 4/6 квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на 1/6 квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право власності на 1/6 квартири АДРЕСА_1.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ЖБК «Прогрес-7» про визнання права власності з апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 - закрити.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною 3 статті 206 ЦПК України сторонам роз'яснені та зрозумілі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Дата документу Справа №