Справа № 459/5178/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 лютого 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.

з участю: секретаря судових засідань Черник Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи: Червоноградського міського сектору Державної міграційної служби у Львівській області, про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою, що за адресою: АДРЕСА_1; визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилими приміщеннями за вказаною вище адресою та зняти останню з реєстрації у зазначеній квартирі. Вимоги обгрунтовані тим, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач у спірній квартирі зареєстрована, однак у ній не проживає, добровільно знятись з реєстрації відмовляється.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Належним чином повідомлена відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивачеві на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Львівської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2014 року, а також договором купівлі-продажу серія номер 888 від 15.08.2014 року.

Відповідач, як видно з копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають АДРЕСА_1, з 17.01.2014 року зареєстрована у спірній квартирі.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України (далі - ЦК) під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Реєстрація відповідача у належній позивачеві на праві власності квартирі порушує право позивача, а тому його вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування спірною квартирою, підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Отже, судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, на вимогу позивача є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання у такому приміщенні.

Оскільки таке рішення у даній справі не набрало законної сили, вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації у квартирі є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов задовольняється частково.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд, керуючись ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 121,80 грн. понесених останньою судових витрат (243,60 грн. (ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру) / 1/2 (частина задоволених позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловою площею квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 121 (сто двадцять один),80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути переглянуте Червоноградським міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Грабовський