Справа №200/8883/15-ц
Провадження №6/200/3064/15
УХВАЛА

27 серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30.08.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30.08.2013 року у справі №2546/2013 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 стягнуто з боржника на користь БАНКУ заборгованість за кредитним договором від 21.02.2008 року у розмірі 21 611 грн. 60 коп., який містив застереження про розгляд спірних правовідносин саме в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Дніпровський банківський Союз". Заявник є спадкоємцем боржника ОСОБА_3, а тому відповідає по зобовязанням спадкодавця ОСОБА_4 та просить скасувати вищевказане рішення третейського суду, оскільки розгляд вказаної справи не підвідомчий третейському суду відповідно до закону, як справа, що виникає у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

В судове засідання сторони не зявились, відповідно до ч.2 ст.389-4 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає судовому розгляду заяви, тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін та відповідно до ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно з п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» (ч.1 ст. 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України в постанові від 20.05.2015 року по справі № 6-64цс15 зазначив, що статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

ОСОБА_5 набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже на час розгляду справи в третейському суді (30 серпня 2013 року) ОСОБА_5 України "Про третейські суди" містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про третейські суди», главою 1 розділу VII-I ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30.08.2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 30.08.2013 року у справі №2546/2013 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати в розмірі 609 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення судом.

Особами, які не були присутні в судовому засіданні ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя (підпис) Т.Ю.Єлісєєва