Провадження №2/592/287/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., при секретарі - Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Садівниче товариство «Будівельник» про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на ? частину земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 по 11.11.2007 рік. В 1989 році в Садівниче товариство «Будівельник» на ім'я відповідача була надана земельна ділянка НОМЕР_1 загальною площею 0,1088 га для ведення садівництва. В 2000 році відповідач на своє ім'я приватизував цю земельну ділянку, отримав державний акт 16.05.2000 року на право приватної власності на землю 1-СМ № 00538. 24 березня 2010 року на цю земельну ділянку було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ № 649730 нового зразку, кадастровий номер 0:01:012:0546, розміром 0,1088 га для ведення садівництва. На цій земельній ділянці в період шлюбу в 1991 році був збудований садовий будинок, загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., та господарські споруди. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.09.2014 року за нею ОСОБА_1, було визнано право власності на 1/2 частину садового будинку та господарських споруд, розташованого на земельній ділянці НОМЕР_1 розміром 0,1088 га, наданої для ведення садівництва в садівничому товаристві «Будівельник», яка належить на праві власності ОСОБА_2. Рішення набуло законної сили. Відповідно до ст.120 ЗК України, та ст.377 ЦК України до особи, яка придбала будівлю та господарські споруди, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. Таким чином, так як вона є власником 1/2 частини садового будинку та господарських споруд, то за нею повинно бути визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки. Позивач просить суд ухвалити рішення яким визнати частково недійсним державний акт на земельну ділянку, розміром 0,1088 га, надану для ведення садівництва, розташованої в садівничому товаристві «Будівельник» під НОМЕР_1, кадастровий номер 0:01:012:0546, виданого на ім'я ОСОБА_2 та провести поділ земельної ділянки і визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0544 га, наданої для ведення садівництва, розташованої в садівничому товаристві «Будівельник» під НОМЕР_1, кадастровий номер 0:01:012:0546.

В судовому засіданні позивач та її представник свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його представника позовні вимоги ОСОБА_1 пояснивши, що відповідно рішення Піщанської сільської ради від 14 квітня 1999 року йому передано безоплатно у приватну власність шляхом приватизації, земельну ділянку площею 0,1088 га, що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю серія І-СМ № 005388 виданим 16 травня 2000 року. Згідно ст.ст.6, 17 ЗК України (1991 pік), який діяв на момент приватизації земельної ділянки, земельна ділянка одержана громадянином у приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, так як земельна ділянка не є майном набутим подружжям під час шлюбу, а отримана громадянином у власність шляхом здійснення свого права на приватизацію. Відповідно п.182 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно ст.ст.81, 116 ЗК України земельна ділянка одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя. Виходячи з викладеного просять суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Представник третьої особи - Садівничого товариства «Будівельник» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом по одруження, свідоцтвом про розірвання шлюбу.

У 2000 році відповідачем ОСОБА_2 на підставі рішення Піщанської сільської ради від 14.04.1999 року була приватизована земельна ділянка НОМЕР_1, площею 0,1088 га в садівничому товаристві «Будівельник» та 16 травня 2000 року виданий державний акт на право приватної власності на землю.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.09.2014 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на ? частину садового будинку НОМЕР_1 та ? частину господарських споруд, які розташовані в садовому товаристві «Будівельник» на земельній ділянці НОМЕР_1, розміром 0,1088 га (а.с.6-9).

Згідно з рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 04.11.2014 року (а.с.10-14) відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину вказаної земельної ділянки, оскільки земельна ділянка отримана відповідачем безоплатно в 2000 році шляхом використання свого права на приватизацію, тому земельна ділянка не є майном, набутим подружжям за час час шлюбу. Земельна ділянка НОМЕР_1, площею 0,1088 га в садівничому товаристві «Будівельник» Піщанської сільської ради є власністю ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 звертається з позовом про поділ, визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,0544 га, наданої для ведення садівництва, виходячи з рішення Ковпаівського районного суду м.Суми від 25.09.2014 року та норм ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України. Вважає, що оскільки позивач є власником ? частини садового будинку та господарських споруд за нею повинно бути визнано право власності на ? частину земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об"єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Норми ст.120 ЗК України передбачають лише перехід права власності на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду у способи, визначені ЗК України, але зазначена норма не передбачає підстав для позбавлення права власності на землю.

Статтею 140 ЗК України визначений вичерпний перелік підстав припинення права власності на землю. Такими підставами є добровільна відмова власника, смерть власника за відсутності спадкоємця, відчуження земельної ділянки за рішенням власника, звернення стягнення на земельну ділянку, відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, конфіскація за рішенням суду. Позбавлення права власності на земельну ділянку з підстав, передбачених ст.120 ЗК України, цей Земельний кодекс України не передбачає.

Відповідно до ст.141 ЗК України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема і з підстав набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розміщені на земельній ділянці.

Така підстава, як набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, не є підставою позбавлення особи права приватної власності на таку земельну ділянку за рішенням суду. Статтею 140 ЗК України не передбачена така підстава припинення права власності на земельну ділянку, як набуття права власності на житловий будинок іншою особо. Згідно з ст.141 ЗК України набуття права власності на житловий будинок іншою особою є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на ? частину земельної ділянки, необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.116, 120, 121, 131, 140, 141, 153 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Садівниче товариство «Будівельник» про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на ? частину земельної ділянки, за необґрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко