Справа № 515/2957/14-ц
Провадження № 2/515/95/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді - Чебан А.П.,

за участі секретаря - Білик М.М.,

прокурора Кайкуліної І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовною заявою Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області звернулась до суду із заявою в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на слідуючі обставини.

Відповідачка є матір'ю малолітніх дітей - ОСОБА_1, 2007 року народження та ОСОБА_2, 2011 року народження.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не створює належних умов для проживання та повноцінного розвитку дітей. Остання неодноразово попереджалась про наслідки безвідповідального батьківства. Питання про виконання гр. ОСОБА_4 батьківських обов'язків заслуховувалось на засіданнях координаційної ради у справах дітей райдержадміністрації та ради опіки та піклування Лиманської сільської ради. Разом з тим, представник позивача зазначає, що 11.12.2014 року виконкомом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області прийнято рішення про вилучення малолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із сім'ї, в зв'язку з загрозою їх життю та здоров'ю.

Представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, Данільченко О.П. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідачка стоїть на обліку служби у справах дітей як неблагонадійна, в неї неодноразово вилучали дітей, оскільки належним чином відповідачка не створювала їм умови для проживання. Проте, ОСОБА_3 запевняла їх, що виправить ситуацію, але ці виправлення носили тимчасовий характер. Після спливу деякого часу, остання знову починала вести аморальний спосіб життя, зловживала алкоголем, не приділяла належної уваги своїм дітям, що врешті стало причиною отримання молодшим сином опіків , з приводу яких вона знаходилась на лікуванні в м.Одеса. Між тим, після приїзду з лікарні ОСОБА_3, працівники соціальних служб навідали останню за місцем мешкання, де було зафіксовано факт вживання відповідачкою спиртних напоїв у той час, коли в будинку було холодно, діти знаходились в антисанітарних умовах. З цих підстав було прийнято рішення про відібрання дітей у матері та звернення до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Прокурор підтримав вимоги позову в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні вину визнала частково та, не заперечуючи обставин, на які посилалась представник позивача, наполегливо просила надати їй ще один шанс на виправлення ситуації, запевнила, що зробить усе можливе аби бути разом з дітьми, яких вона дуже любить та хоче виховувати в подальшому, як того вимагають відповідні державні органи. Пояснила, що працює по найму, має малий, але постійний заробіток, придбала за рахунок дитячих виплат у селі будинок, в якому має намір закінчити ремонт в найкоротші терміні, тим самим ізолювати себе від своєї матері, яка постійно провокує її на вживання алкогольних напоїв, що є основною причиною цієї ганебної ситуації.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Відповідно до п.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Виходячи зі ст.18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява № 39948/06), зокрема у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 /а.с.4,5/ матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3.

З висновку органу опіки та піклування Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області /а.с.6/ вбачається, що Татарбунарська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, 1988 року народження відносно її малолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Із акту вилучення малолітніх дітей від 11.12.2014 року (а.с.7) видно, що 11.12.2014 року комісією у складі дільничного інспектора, медпрацівника, спеціаліста Лиманської сільської ради та голови ради опіки та піклування Лиманської сільської ради здійснено вилучення малолітніх дітей у ОСОБА_3, а саме ОСОБА_1, 2007 року народження та ОСОБА_2, 2011 року народження.

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3, 1988 року народження, складеного комісією 09.12.2014 року (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_6,1953 року народження, сестрою ОСОБА_7,1988 року народження та дітьми - ОСОБА_1, 2007 року народження та ОСОБА_2, 2011 року народження. При обстеженні житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_3 виявлено, що в кімнатах брудно, опалювання проходить через день. Старших хлопчик недоглянутий, брудний. Необхідне шкільне приладдя для навчання та розвитку дітей відсутнє. Рекомендовано негайно покращити житлово-побутові умови, створити належний мікроклімат в сім'ї, припинити вживати алкогольні напої, оскільки це негативні ознаки загрожують життю та здоров'ю дітей.

Із довідки-характеристики № 717/02-16 від 10.12.2014 року, виданої Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 в будинку своєї матері. Характеризується як людина імпульсивна, неврівноважена, замкнута, неконтактна, безграмотна, малоосвічена, безробітна, має низький рівень виховного потенціалу та навичок догляду за дитиною. Крім того, ОСОБА_3 веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями , не створює належних умов для виховання та матеріального забезпечення своїх дітей.

Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1, 2007 року народження та ОСОБА_2, 2011 року народження. Відповідачка не належно бере участь у вихованні дітей, не піклується про їх здоров'я, не цікавиться навчанням, не належно піклується про їх фізичний і духовний розвиток.

Проте, з урахуванням всіх обставин справи, провівши ретельний аналіз можливих наслідків запропонованого позивачем заходу, виходячи із інтересів дітей, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки (а.с.6, досліджений в судовому засіданні), суд вважає за необхідне відібрати у ОСОБА_3 , 1988 року народження не позбавляючи її батьківських прав дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати їх органові опіки та піклування при виконавчому комітеті Лиманської ради Татарбунарського району Одеської області для влаштування у відповідні заклади.

При цьому суд враховує пояснення відповідачки по справі у судовому засіданні, яка завірила суд, що любить своїх дітей та спроможна виправити цю ситуацію. В іншому випадку, суд попереджає відповідачку про наслідки її безвідповідальної поведінки відносно малолітніх дітей. Суд наголошує, що в подальшому, у разі неналежного виконання своїх батьківських обов'язків, можливо вирішення питання про позбавлення її батьківських прав відносно цих дітей.

Відповідно до вимог ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України ОСОБА_3 зобов'язана утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на користь опікуна або закладу де будуть утримуватись діти, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17.12.2014 року, з урахуванням вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, задовольнивши вимоги позову у вказаній частині.

Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 17.12.2014 року.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166, 170 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214-215 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Татарбунарської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_3,1988 року народження не позбавляючи її батьківських прав дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати їх органові опіки та піклування при виконавчому комітеті Лиманської ради Татарбунарського району Одеської області для влаштування у відповідні заклади.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки с.Лиман Татарбунарського району Одеської області, на користь опікуна або закладу де будуть утримуватись діти, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17.12.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки с.Лиман Татарбунарського району Одеської області судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Чебан