Справа №464/2859/15-ц
пр № 2-з/464/41/15
У Х В А Л А

15.04.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики від 15.03.2010р. укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Одночасно, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву в якій просить забезпечити позов шляхом заборони державному виконавцю Галицького ВДВС ЛМУЮ вчиняти будь-які дії по накладенню арешту, опису, вилученню, зверненню стягнення на майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; зупинити стягнення на підставі виконавчого листа виданого Франківським районним судом м.Львова 29.10.2014р. по справі № 465/2770/13-ц на виконання рішення цього ж суду від 20.09.2013р., що вступило в законну силу 06.10.2014р. про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_2

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. За положеннями ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на зміст зазначеної норми метою вжиття таких заходів є забезпечення належного виконання відповідного рішення суду.

Водночас, згідно розяснення, які містить п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем оспорюється договір позики від 15.03.2010р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, рішення про стягнення коштів за яким на даний час перебуває на виконанні в Галицькому ВДВС ЛМУЮ. Так, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 20.09.2013р. задоволено позов ОСОБА_2, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики в розмірі 297620,12 грн. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.10.2014р. вищевказане рішення залишено без змін, та як наслідок набрало законної сили і в подальшому було звернуте до виконання.

Відтак, забезпечення позову шляхом заборони Галицькому відділу ДВС ЛМУЮ вчиняти будь-які виконавчі дії в порядку виконавчого провадження за рішенням Франківського районного суду м.Львова від 20.09.2013р. по справі № 465/2770/13-ц щодо стягнення заборгованості за договором позики, який є предметом даного позову, фактично зупинятиме виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що суперечитиме раніше зазначеному положенню законодавства, а тому в задоволені заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153, 197, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуючий: