Ухвала

іменем україни

28 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 17 квітня 2013 року на перехресті вулиць Шевченка та Жуковського у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля БМВ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Кіа Серато, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. В результаті ДТП автомобілю позивача завдано механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту становить 24 987 грн 56 коп. Оскільки на момент ДТП у винної особи не було чинного договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, 10 вересня 2013 року позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з заявою про виплату страхового відшкодування, однак йому було відмовлено. З огляду на зазначене, просив суд стягнути з МТСБУ на його користь страхове відшкодування у розмірі 22 971 грн 28 коп., стягнути з ОСОБА_4 збитки за втрату товарної вартості пошкодженого автомобіля у розмірі 2 045 грн 44 коп. та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 збитки у вигляді втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля у розмірі 2 045 грн 44 коп. та 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із доведеності позовних вимог в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення страхового відшкодування з МТСБУ, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що на день звернення до МТСБУ пошкоджений автомобіль було відновлено, а тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 17 квітня 2013 року на перехресті вулиць Шевченка та Жуковського у м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю автомобіля БМВ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Кіа Серато, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача, внаслідок чого автомобіль ОСОБА_6 було пошкоджено.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2013 року, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9, 67-92).

Відповідно до експертного висновку № 1269 від 7 травня 2013 року в результаті ДТП ОСОБА_3 спричинено матеріальні збитки, розмір яких становить 24 987 грн з урахуванням втрати товарного виду (а.с. 11-12).

10 вересня 2013 року позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

11 жовтня 2013 року МТСБУ повідомило позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування та повернуло надані документи, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 обов'язків, визначених п. 33.3 ст. 33, ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки було встановлено, що на момент звернення до МТСБУ належний позивачеві транспортний засіб Кіа Серато, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, був відремонтований, що унеможливило встановлення страховиком факту дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставин її настання та розміру заподіяної шкоди (а.с. 28).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди № 1269 від 7 травня 2013 року вартість матеріальної шкоди, завданої позивачеві внаслідок ДТП складає 24 987 грн 56 коп., з яких 2 045 грн 44 коп. збитки у вигляді втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля (а.с. 11-21).

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Згідно з п. 37.1.3 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

За таких обставин, з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, висновки судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з МТСБУ страхового відшкодування є обґрунтованими, оскільки позивач у порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зберіг пошкоджений автотранспортний засіб в такому стані, в якому він був після ДТП, поки його не огляне представник страхової компанії та самостійно здійснив ремонт транспортного засобу, що унеможливило визначення страховиком розміру заподіяної йому шкоди. Відмова у задоволенні позову в цій частині не є перешкодою пред'явлення позову до особи, яка завдала шкоду.

Колегія суддів також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді товарної вартості пошкодженого автомобіля.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановивши, що винними діями ОСОБА_4 позивачу внаслідок ДТП заподіяно збитки у вигляді втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля та моральну шкоду, суди попередніх інстанцій, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, врахувавши характер та обсяг моральних страждань позивача у зв'язку з цим, дійшли обґрунтованого висновку про обов'язок відповідача відшкодувати зазначені збитки та моральну (немайнову) шкоду з урахуванням засад розумності та справедливості.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оскаржувані судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко Д.О. Остапчук В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін