Справа № 646/96/15-ц
№ провадження 2/646/422/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Васильєвої О.О.

при секретарі - Міщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до гаражного кооперативу "Москвич", голови гаражного кооперативу "Москвич" Калгіна Василя Володимировича про усунення перешкод у користуванні гаражем,-

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до гаражного кооперативу "Москвич", голови гаражного кооперативу "Москвич" Калгіна Василя Володимировича, у якій просить суд зобов'язати відповідачів не чинити позивачу перешкод у користуванні гаражем, загальною площею 90,4 кв. м. з двома оглядовими ямами та підсобним приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати голову гаражного кооперативу "Москвич" Калгіна В.В. демонтувати замок на гаражних воротах гаражу, загальною площею 90,4 кв. м. з двома оглядовими ямами та підсобним приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1, який належить позивачу; судові витрати в розмірі 243,6 грн. стягнути з гаражного кооперативу "Москвич" на користь позивача.

В обґрунтування позову зазначає, що власними силами та за власні кошти у період часу з 2002 року по 2004 рік позивач зі своїм чоловіком ОСОБА_3, побудувала гараж з двома оглядовими ямами та підсобними приміщеннями.

Відповідно до Технічного висновку НВФ ТОВ «ЛЕВЕЛ», самочинно побудований гараж відповідає будівельно-технічним, санітарно-гігієнічним, протипожежним нормам й правилам та придатний для експлуатації за цільовим призначенням.

В 2009 році позивач звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання права власності на гараж за адресою: АДРЕСА_1.

13.11.2009 року Червонозаводський районний суд м. Харкова по справі № 2-4303/09 ухвалив рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнив в повному обсязі, визнавши за нею право власності на гараж з двома оглядовими ямами та підсобними приміщеннями, за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення КП «ХМ БТІ» за позивачем зареєструвало право власності на зазначений гараж.

Крім гаража позивача, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, розташовуються гаражі та споруди гаражного кооперативу "Москвич".

29.12.2014 року позивач разом зі своєю невісткою ОСОБА_4 прийшла до свого гаражу і не змогла потрапити до нього, у зв'язку з тим, що на гаражних воротах висів чужий замок при цьому ворота були опечатані паперової биркою з написом «Гаражний кооператив "Москвич" 14.08.14» та підписом.

До Гаража підійшов чоловік, який мешкає на території кооперативу та повідомив, що гараж опечатаний головою ГК "Москвич" Калгіним В.В.

30.12.2014 року представник позивача подзвонив Калгіну В.В. та особисто від нього дізнався, що дійсно саме він поміняв замок і опечатав ворота вищезазначеного гаража, але останній відмовився пояснити чим були викликані його незаконні дії.

Вважає дії відповідача незаконними, у зв'язку з чим, звертається до суду із вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив наступне. Гараж побудувала позивач та її чоловік. В 2009 році суд визнав за позивачем право власності на спірний гараж, ГК «Москвич» не є власником земельної ділянки. Також, наголосив на тому, що позивач є власником незавершеного будівництва та власником будівельних матеріалів. З заявою про виділення земельної ділянки не звертались.

Представник відповідача проти позову заперечувала. Пояснила, що у рішенні суду є посилання на факт виділення кооперативу земельної ділянки. Позивач не є власником гаражу та гаражний кооператив не є орендодавцем.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що був виявлений факт задимлення та 14.08.2014 року складено акт. Для уникнення пожежі в присутності учасників кооперативу та свідків гараж був розкритий. Позивача про це не повідомляли. 15.01.2015 року позивача до гаража не впустив, оскільки на той час був відсутній юрист. Як голова кооперативу має право опечатувати гараж, оскільки за схоронність речей несе відповідальність кооператив. Позивачу не відмовляли в доступі до гаражу, тільки запропонували дочекатись юриста. До 15.01.2015 року позивач до кооперативу не зверталась.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2009 року по справі №2-4303/09, позов ОСОБА_1 задоволений та за нею визнано право власності на гараж, загальною площею 88, 1 кв. м. з двома оглядовими ямами та підсобним приміщенням, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Червонозаводського суду м. Харкова від 23 грудня 2009 року виправлено описку в рішенні суду від 13 листопада 2009 року, зазначено площу гаражу 90, 4 кв. м.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26304244 від 03.06.2010 року, вбачається, що на підставі рішення суду від 13.11.2009 р. та ухвали суду від 23.12.2009 р. КП «Харківське міське БТІ» зареєстровало право власності за ОСОБА_1 на гараж, літ. А-1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, гараж 651.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2009 року і ухвалу того ж суду від 23 грудня 2009 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24390759 від 17.07.2014 року, право власності ОСОБА_1 на гараж, літ. А-1, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, гараж 651, було скасовано на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 03.12.2013 року.

Рішенням Харківської міської ради від 28.07.2000 року №353, гаражному кооперативу «Москвич» була надана у постійне користування земельна ділянка площею 1 га. 8396 кв.м. по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно з ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктом 15 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна.

Згідно ст.ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не є власником спірного гаражу, що підтверджується рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року та витягом, згідно якого право власності позивача було скасовано, підстави для задоволення позову відсутні.

Окрім того, суд зазначає, що в судовому засіданні також було встановлено, що спірний гараж знаходиться на території гаражного кооперативу "Москвич" та згідно долучених до матеріалів справи актів, які були складені в присутності понятих, голови правління кооперативу та дільничного інспектора, в гаражі було виявлено задимлення, внаслідок чого і був зрізаний замок для перевірки проводки та запогання загоряння самого гаражу і прилеглих будівель, після чого майно в гаражі було описано, а гараж опечатаний. Отже, дії голови гаражного кооперативу "Москвич" Калгіна В.В. були правомірними та не порушували прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. 15, 16, 316-319, 328, 331, 334, 376 ЦК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до гаражного кооперативу "Москвич", голови гаражного кооперативу "Москвич" Калгіна Василя Володимировича про усунення перешкод у користуванні гаражем - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі виготовлено 29.01.2015 року.

Суддя О.О.Васильєва