Справа № 760/1379/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивував тим, що квартира АДРЕСА_1 згідно ордеру № 23025 від 31 березня 1961 року належала його матері ОСОБА_6, яка в зв'язку зі смертю була знята з реєстраційного обліку 25 березня 2008 року. Крім нього в спірній квартирі ще зареєстровані відповідачі. Останні не проживають у цій квартирі, квартирну плату та комунальні послуги не сплачують. Вважає, що відповідачі втратили право користування житлом, оскільки не проживають в спірній квартирі без поважних причин та не приймають участі в її утриманні.

Просив суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням (а.с. 82-83).

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року скасоване зазначене заочне рішення, а справа призначена до розгляду в судовому засіданні (а.с. 114).

У судовому засіданні при новому розгляді справи позивач та його представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснили суду, що відповідачі в спірній квартирі не мешкають, їх речей там не має, витрати по утриманню житла вони не несуть, не цікавляться ним тривалий час, а тому мають буди визнані такими, що втратили право користування квартирою.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, яка також представляє й інтереси відповідача ОСОБА_2, проти задоволення позову заперечують. Протягом тривалого часу відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували на заробітках в Росії, де працювали на будівництві. Про такі обставини позивачу було відомо, проте він у цей період звернувся в суд з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою.

Інші учасники судового розгляду в судове засіданні не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись.

Заслухавши учасників судового розгляду, покази свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду в судовому засіданні, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою форми № 3 від 09 грудня 2013 року № 326 (а.с. 6).

Квартира неприватизована.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною 2 цієї статті визначено, що якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Позивач пояснив суду, що відповідачі у цій квартирі не проживають тривалий час, тому втратили право користування спірною квартирою.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідачів у спірній квартирі більше шести місяців, сторона позивача посилається на свої пояснення та письмові докази.

Позивач надав суду Акт від 23 травня 2013 року та Акт від 04 грудня 2013 року, в яких зазначено, що мешканці будинку АДРЕСА_1 (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) підтверджують, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10).

У зазначений актах не вказано з якого часу відповідачі не мешкають у квартирі та яким чином такі обставини були встановлені. Фактично викладене в актах засвідчує не проживання відповідачів у спірній квартирі лише в конкретні дні - 23 травня 2013 року та 04 грудня 2013 року.

Також стороною позивача суду було надано Акт від 03 квітня 2014 року, в якому зазначено, що мешканці будинку АДРЕСА_1 (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) підтверджують, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 більше п'яти років (а.с. 75).

Такий доказ щодо не проживання відповідачів протягом 5 років у спірній квартирі суд оцінює критично, оскільки з акту не вбачається, на підставі яких даних ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 оглядаючи квартиру 03 квітня 2014 року встановили факт не проживання в ній відповідачів більше п'яти років.

Під час нового розгляду справи, у відповідній стадії судового розгляду - до початку розгляду справи по суті, стороною позивача заявлялось клопотання про допит у судовому засіданні 5 свідків - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Для надання можливості стороні позивача забезпечити явку свідків після заслуховування пояснень учасників судового розгляду судом була оголошена перерва.

У судовому засіданні 16 березня 2015 року представник позивача зазначив, що такі свідки не можуть надати свої пояснення у судовому засіданні та просив допитати інших осіб в якості свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 136 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

З урахуванням вимог закону та, враховуючи те, що сторона відповідачів заперечувала проти допиту інших свідків, оскільки заява про їх виклик не була подана до початку розгляду справи по суті, судом відмовлено в задоволенні заяві сторони позивача.

Представник позивача в судовому засіданні на підтвердження заявлених вимог також посилався на письмові пояснення ОСОБА_12 та ОСОБА_8 (а.с. 182-183).

Разом з тим, зазначені особи не допитувались судом та не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, чи складені такі пояснення саме цими особами доказів також не надано.

З наданих на запит суду відповідей Солом'янського РУ ГУ МВС України в місті Києві (а.с. 51-54) вбачається, що з будь-якими заявами до Солом'янського РУ ГУ МВС України в місті Києві щодо перешкоджання у користуванні квартирою АДРЕСА_1 відповідачі не звертались.

З наданих на запит суду відповідей Центру обслуговування споживачів № 1 КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 29-32) вбачається, що з будь-якими заявами до Центру обслуговування споживачів № 1 щодо перешкоджання у користуванні квартирою АДРЕСА_1 відповідачі не звертались.

Суд вважає, що такі відповіді в повній мірі не свідчать про те, що відповідачі втратили право користування спірною квартирою, оскільки звернення до будь-яких державних органів є правом, а не обов'язком особи.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України" передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Заперечуючи проти позову сторона відповідачів посилалась на те, що з 2013 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали за межами України.

На підтвердження цього факту надали суду письмові докази.

Так, з довідки ТОВ "Линкор" (Росія, Московська область, м. Балашиха) від 03 вересня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 працювала в Товаристві маляром-штукатуром з 01 листопада 2013 року по 01 вересня 2014 року (а.с. 94).

У іншій довідці ТОВ "Линкор" (Росія, Московська область, м. Балашиха) від 07 листопада 2014 року зазначено, що ОСОБА_3 працював в Товаристві маляром-штукатуром з 01 листопада 2013 року по 01 листопада 2014 року (а.с. 174).

Зазначені обставини підтвердив і допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13, який показав, що восени 2013 року він, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ще група осіб виїхали на заробітки в Росію та працювали в Москві. Він з відповідачами працював в одній організації (ТОВ "Линкор"), лише в різних бригадах. Вони разом поїхали та разом повернулись через рік - восени 2014 року.

За таких обставин, вбачається, що відповідачі не проживали в квартирі понад шість місяців з поважних причин, а тому суд вважає за можливе продовжити пропущений строк.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 71, 72 ЖК Української РСР, п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 2 від 12 квітня 1985 pоку "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: