Справа № 461/6873/14 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/1932/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що судом не взято до уваги та не перевірено догові за яким відповідач придбав майно, яке є заставою згідно договору застави, та передчасно визначив правовий статус ОСОБА_2 як добросовісного набувача згідно із с. 388 ЦК України. Також судом не враховано положення ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться відомості про обтяження цього рухомого майна.

Таким чином, враховуючи той факт, що застава на спірний транспортний засіб свою дію не припиняла, зобов'язання забезпечене заставою не виконано, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про обтяження спірного рухомого майна, вважають, що обтяження зберегло чинність при переході права власності на предмет застави до відповідачів з підстав ст. 27 Закону України "Про заставу".

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Судома та матеріалами справи встановлено, що 07 лютого 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 укладено договір №: DODWAE00000101 у відповідності до якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 99931,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.02.2013 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DODWAE00000101 від 07.02.2008 року, в сумі 294 285,52 грн. звернено стягнення на предмет застави автомобіль марки Subaru, модель: Impreza рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковой седан, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належав на праві власності ОСОБА_3 шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ "Приватбанк" з правом його продажу з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою покупцем,із зняттям вказаного автомобіля із обліку в органах ДАІ України.

Відмовляючи в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів того, що спірний автомобіль належить ОСОБА_2 Відтак немає підстав для вилучення в нього предмету застави та звернення стягнення на предмет застави.

Згідно листа МВС Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем /ЦБДР та АС/ від 27.11.2014р., на підставі наявних баз даних ДАІ з 06.02.2008р. по 07.03.2012р. транспортний засіб марки Subaru, модель: Impreza перебував у власності ОСОБА_3 На даний час автомобіль зареєстровано за іншою особою на інших номерних знаках.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував законність звернення з позовними вимогами до ОСОБА_2 та не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: