УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Зазначає, що на виконанні у ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2-778 від 03.09.2004 року, виданий Бобринецьким районним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

28.01.2005 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Майна, на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено.

На даний час, рішення суду не виконано, аліменти на утримання дитини не сплачуються, в результаті чого за боржником виникла заборгованість в сумі 47494,41 грн., в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази по сплаті боржником боргу.

Державний виконавець Коваленко К.Д., посилаючись на вказані обставини, просить встановити боржнику тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань. Звертає увау суду, що вимушена була оголосити розшук майна боржника, що вважає доказом ухилення від виконання зобов"язань.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, вивчивши матеріали подання, встановив наступне.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

На думку суду особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Державний виконавець не надав суду жодного доказу щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобов'язань.

Крім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а тому, згідно приписів ст.ст.5, 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", відсутні підстави для його обмеження у праві виїзду за межі України.

За таких обставин суд не має жодних підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а тому подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 122, 13О, 131, 156, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: