АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1227/15 Справа № 202/3066/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Книш К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, який уточнила у березні 2014 року. Від сплати судового збору звільнена, згідно чинного законодавства.

Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_5. 06.04.2006 року він склав заповіт, яким все майно заповідав позивачці. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 45/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0398 га за цією адресою. У нотаріальній конторі позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів. Також позивачка зазначила, що усі документи знаходяться у ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Просила суд визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом, після смерті чоловіка - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 45/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,0398 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 06.06.2000 року, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 029916.

Ухвалою суду від 26 серпня 2014 року до участі у справі, в якості третіх осіб, були залучені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, оскільки, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції є вірним та таким, що ґрунтується на встановлених судом обставинах та доказах.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 45/100 частин будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5ідовичу на підставі договору довічного утримання від 31.08.1993 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстр № 2-2366. Згідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю Д № 029916, земельна ділянка площею 0,0398 га за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5. Згідно Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 28.08.2006 року ОСОБА_5ч помер. За життя 06 квітня 2006 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким все своє майно заповідав ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З копії спадкової справи вбачається, що позивачка після смерті ОСОБА_7 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Також із заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_5, звернулася ОСОБА_6 - мати померлого. Крім того, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулись: ОСОБА_6 - мати померлого та ОСОБА_4 - син померлого.

Судом першої інстанції було встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права власності на частину домоволодіння і земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні власністю, витребування документів та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання і передавання обов'язків за договором довічного утримання іншій особі.

Ухвалою суду від 24 грудня 2013 року провадження у даній справі було закрито у зв'язку із смертю ОСОБА_6, з підстав передбачених ст.. 205, 206 ЦПК України. Крім того, в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку. По даній справу 31 січня 2007 року було винесено ухвалу, якою було заборонено видачу свідоцтва про право на спадщину домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На виконання даної ухвали суду державним виконавцем 15.02.2007 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою було заборонено видачу свідоцтва про право на спадщину домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2007 року вищевказану ухвалу суду про заборону у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - було скасовано.

Постановою державного виконавця від 15 вересня 2008 року було знято арешт з всього майна, яке належить ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, в матеріалах справи є лист Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на ім'я позивачки № 1681 від 24.09.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 роз"ясненно, що остання може звернутися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 12.02.2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Тобто, вказаною вище постановою, державний нотаріус не відмовляв позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено колегією суддів, ухвалою суду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2014 року до участі у справі, в якості третіх осіб, були залучені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Колегія суддів вважає, що при розгляді зазначеної справи судом першої інстанції у порушення вимог ст. 130 ЦПК України не вирішено питання щодо складу осіб, які братимуть участь у справі. Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права при вирішенні зазначеного спору, що є підставою для скасування рішення у справі.

У даному випадку спір виник з питань спадкування та в ході розгляду справи було встановлено коло спадкоємців, які і мають бути належними відповідачами у даній категорії справ. Однак, не зважаючи на те, що цим судовим рішенням зачіпаються права та інтересиОСОБА_3 та ОСОБА_4, судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст.. 33 ЦПК України не було вирішено питання про заміну неналежного відповідача або залучення вищевказаних осіб до участі у справі, в якості співвідповідачів.

Колегія суддів вважає, що не залучення під час розгляду справи у суді першої інстанції в якості співвідповідачів або заміна неналежного відповідача є перешкодою до ухвалення апеляційною інстанцією рішення, а саме пред"явлення позову за вказаних умов є передчасним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її вимогдо Дніпропетровської міської ради, треті особи: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез