АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4757/14-ц 22-ц/774/330/К/15
Справа № 211/4757/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/330/К/15 Сарат Н.О.
Категорія - 27 (4) Доповідач - Братіщева Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Митрофанової Л.В.

при секретарі: Трофименко О.О.,

за участю: представника позивача ПАТ «КБ «ПриватБанк» - Подолінного Романа Георгійовича,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між Банком та відповідачем було укладено договір № б/н від 19.12.2005 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого на 30.05.2014 року виникла заборгованість за цим договором в сумі 35982,84 грн., що складається з наступного: 5670,42 грн. - заборгованість за кредитом; 28122,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1689,66 грн. - штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року в задоволені позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає рішення суду незаконним, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи. Так, суд не врахував, що відповідач звернувся до Банку з завою про видачу кредиту, підписавши заяву на видачу кредиту та ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг. З виписки по руху коштів вбачається здійснення операцій по картці: що йому було встановлено картковий ліміт в розмірі 6000 грн. та він користувався коштами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦК України) з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 214 ЦПКУкраїни - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № б/н від 19 грудня 2005 року про надання банківських послуг, який складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів. Згідно умов договору відповідач отримав платіжну картку та кредитні кошти у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-15).

Умовами і правилами надання банківських послуг, а саме п. 6.5 передбачено, що відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Крім того, п. 8.6. Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених вказаним договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У зв'язку із невиконанням боржником ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору у повному обсязі, утворилась заборгованість, яка станом на 30 травня 2014 року становить 35982,84 грн., з яких: 5670,42 грн. - заборгованість за кредитом; 28122,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1689,66 грн. - штраф (процентна складова)( а.с. 7-8).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст. ст. 257, 526 ЦК України, посилаючись на строк позовної давності та на необґрунтованість вимог позивача, виходячи з того, що позивач не надав доказів укладення кредитного договору з ОСОБА_3 та видачу йому кредитної картки.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача, оскільки в заяві позичальника від 19 грудня 2005 року, зазначено, що ОСОБА_3 ознайомився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, надав свою згоду, що зазначена Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач проставив свій підпис на заяві, на якій також зазначений номер отриманої карти № НОМЕР_2 (а.с. 9 зворот).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач був обізнаний з умовами кредитного договору, який складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, тарифівта всіма можливими наслідками його укладення, він погодився з усіма положеннями кредитного договору.

З наданої позивачем апеляційному суду виписки по руху коштів вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою та здійснював операції по картці (а.80-84).

Позивачем в суд першої інстанції також була надана довідка-розрахунок заборгованості відповідача за кредитом (а.с. 7-8), з якої видно, за який період і яка заборгованість по кредиту нарахована відповідачу. Відповідачем надані Банком розрахунки нічим не спростовуються. Колегія погоджується з розрахунком Банку і вважає, що, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість станом на 30 травня 2014 року, яка становить 35982,84 грн., з яких: 5670,42 грн. - заборгованість за кредитом; 28122,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1689,66 грн. - штраф (процентна складова).

Заперечуючи проти позову, відповідача в своїй заяві суду першої інстанції від 12 грудня 2014 року зазначав, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду для захисту порушеного права у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити з цих підстав (а.с. 41-44).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності, нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у Постанові від 19 березня 2014р. у справі № 6-14 цс 14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

З копії зави позичальника вбачається, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної карти (а.с. 9 зворот).

Відповідно до Розділу ІІ Умов та Правил користування платіжною карткою, розмір боргових зобов'язань Тримача картки, які щомісячно підлягають сплаті Тримачем протягом строку дії картки. Вказаний платіж розраховується як сума овердрафту та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів та частини заборгованості за кредитом. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний в заяві та пам'ятці клієнта та виражений у відсотковому співвідношенні до здійсненим операціям з використанням платіжних карт.

Оскільки, як убачається, умовами договору передбачено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами, останній платіж відповідачем згідно виписки з карткового рахунку здійснено 06 серпня 2011 року в сумі 377,16 грн. (а.с. 8), тобто з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності, який закінчився 06 серпня 2014 року.

Пояснення відповідача в апеляційному суді про те, що 23.07.2014 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» без його згоди перерахував з його заробітної плати 377,17 грн. на погашення наявної у нього заборгованості, колегія не приймає до уваги, як не доведені.

Доказів про те, що ОСОБА_3 не визнав борг та заперечував щодо перерахування, буцімто, без його відома 05.08.2011 року в розмірі 377,16 грн., відповідачем не надано.

Позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» надіслав до суду позовну заяву про захист свого порушеного права, згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, 23 липня 2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, висновок суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог з підстав не необґрунтованості вимог позивача - є помилковим, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 359,83 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна з від 19.12.2005 року № б/н в розмірі 35982,84 грн., яка складається: 5670,42 грн. - заборгованість за кредитом; 28122,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1689,66 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, р/р № 0001 витрати по сплаті судового збору у сумі 359 грн. 83 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: