У х в а л а

іменем україни

20 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоХопти С.Ф.,
суддів:Червинської М.Є.,Черненко В.А.,
Журавель В.І.,Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: служба у справах дітей Вінницької міської ради, Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та психіки, відділ ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за участю прокуратури м. Вінниці, яка виступає на захист інтересів дитини, про усиновлення неповнолітньої дитини; за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа - орган опіки та піклування Вінницької міської ради, про усиновлення неповнолітньої дитини, за касаційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_11, на рішення апеляційного суду Вінницької області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулися до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини - ОСОБА_5.

Посилаються на те, що вони перебувають у шлюбі з 11 січня 1998 року, власних дітей не мають. Заявники з 02 липня 2014 року перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в службі у справах дітей Вінницької міської ради за №553 і хочуть усиновити малолітню дитину - ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.

Мати малолітньої дитини ОСОБА_5. - ОСОБА_9. померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, батька в дитини немає. Малолітня ОСОБА_5. має брата - ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження (який виховується у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_4. та ОСОБА_3.).

Посилаючись на те, що виконавчий комітет Вінницької міської ради, як орган опіки та піклування, надав їм згоду на усиновлення малолітньої ОСОБА_5. і заявники полюбили малолітню дитину, готові виховувати її як рідну, створювати для неї необхідні умови для проживання та розвитку, бути їй батьком та матір'ю, просили суд задовольнити заяву.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3. та ОСОБА_4. звернулися до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини - ОСОБА_5.

В обґрунтування своєї заяви вказували на те, що з 19 серпня 1987 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_7., ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, який усиновлений ними відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2010 року, а також повнолітню дочку - ОСОБА_10., ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

На базі їх сім'ї створено будинок сімейного типу, в якому крім власних проживає п'ятеро дітей, які позбавлені батьківського піклування, зокрема, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який є рідним братом малолітньої ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що вони мають бажають усиновити дитину, так як для цього у них є усі можливості, крім цього, в їхній сім'ї проживає та виховується брат малолітньої, заявники ОСОБА_3. та ОСОБА_4. просили суд задовольнити їх заяву.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року об'єднано в одне провадження вимоги за заявою ОСОБА_1., ОСОБА_2. про усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_5. з вимогами за заявою ОСОБА_3., ОСОБА_4. про усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_5.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1. та ОСОБА_2. залишено без задоволення.

Заяву ОСОБА_3. та ОСОБА_4. задоволено.

Надано ОСОБА_3. та ОСОБА_4. дозвіл на усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.

Присвоєно дитині ОСОБА_5. прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_7, по-батькові - ІНФОРМАЦІЯ_8. Ім'я дитини та дату народження залишено без змін.

Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області внеси зміни до актового запису №1502 від 24 квітня 2014 року щодо народження ОСОБА_5. у відповідності рішення суду, змінивши прізвище дитини на «ІНФОРМАЦІЯ_9», по-батькові на «ІНФОРМАЦІЯ_8», батьком дитини записати ОСОБА_4., матір'ю записати ОСОБА_3. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області анулювати свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, яке було видано 24 квітня 2014 року та видати нове свідоцтво про народження у відповідності до рішення суду.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 21 січня 2015 року скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року.

Ухвалено нове рішення, яким заяву ОСОБА_1., ОСОБА_2. задоволено. В задоволенні заяви ОСОБА_3. та ОСОБА_4. відмовлено.

Надано ОСОБА_1. та ОСОБА_2. дозвіл на усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.

Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області внеси зміни до актового запису №1502 від 24 квітня 2014 року про народження ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, вказати прізвище дитини «ІНФОРМАЦІЯ_10», по-батькові «ІНФОРМАЦІЯ_11», матір'ю дитини записати ОСОБА_2., батьком дитини записати ОСОБА_1., дату народження, місце народження, ім'я дитини залишити без змін.

Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області анулювати свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, яке було видано 24 квітня 2014 року та видати нове свідоцтво про народження у відповідності до рішення суду.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах заявники порушують питання про скасування рішення апеляційного суду Вінницької області від 21 січня 2015 року і залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційні скарги підлягають задоволенню на таких підставах.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилась ОСОБА_5.

Мати малолітньої ОСОБА_5. - ОСОБА_9. померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, батька в дитини не має.

Малолітня ОСОБА_5. має брата - ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який виховується у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_4. та ОСОБА_3.

У серпні 2014 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2., які можуть бути усиновлювачами згідно висновку служби у справах дітей Вінницької міської ради від 02 липня 2014 року, виявили бажання усиновити малолітню дитину.

Судами також установлено, що 04 липня 2014 року ОСОБА_3. звернулась до голови Хмільницької міської ради Вінницької області із заявою про бажання взяти під опіку малолітню дитину сироту ОСОБА_5. Того ж дня, ОСОБА_4. звернувся із аналогічною заявою, згідно якої не заперечував проти взяття під опіку його дружиною малолітньої ОСОБА_5.

05 серпня 2014 року брат малолітньої ОСОБА_5. - ОСОБА_6. звернувся із заявою до служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області, згідно якої повідомляв про свою незгоду щодо усиновлення його рідної сестри ОСОБА_5. іншими людьми, та просив надати можливість сестрі проживати разом з ним у його піклувальників ОСОБА_3.

10 серпня 2014 року листом за вихідним № 290 служба у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області повідомила службу у справах дітей Вінницької міської ради про те, що ОСОБА_6. категорично заперечує проти усиновлення його рідної сестри іншими людьми, а бажає щоб вона проживала разом з ним в його сім'ї ОСОБА_3.

14 серпня 2014 року за № Ко-54/31-04-4 виконавчим комітетом Вінницької міської ради складено повідомлення про згоду на роз'єднання малолітньої ОСОБА_5. із її неповнолітнім братом ОСОБА_6., у зв'язку з тим, що батьки-вихователі ОСОБА_6 відмовились усиновити ОСОБА_5., а виявили лише бажання взяти дитину під опіку. В той же час, ОСОБА_6., який проживає у родині ОСОБА_3 з 2009 року і називає їх своїми батьками, відмовився від його усиновлення заявниками ІНФОРМАЦІЯ_10. Тому, виходячи із пріоритетності усиновлення над опікою, було дано згоду на роз'єднання дітей, незважаючи на категоричні заперечення з боку ОСОБА_6

15 серпня 2014 року за № Ко-54/31-04-4 виконавчим комітетом Вінницької міської ради складено висновок про доцільність усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_5. заявниками ОСОБА_1. та ОСОБА_2. і відповідність такого усиновлення інтересам дитини.

Судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини подружжя ОСОБА_3 у передбаченому законом порядку не отримано висновку про можливість бути усиновлювачами.

Однак, в ході розгляду справи, а саме 01 жовтня 2014 року службою у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області надано висновок про можливість громадянами України ОСОБА_3. та ОСОБА_4. бути усиновлювачами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із того, що на момент звернення до суду із відповідною заявою подружжя ОСОБА_1 дотрималось вимог Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей та перебувало на обліку сімей, які хочуть усиновити дитину, тоді як подружжя ОСОБА_3 на момент звернення до суду вимог вказаного Порядку не дотримало і висновок про можливість бути усиновлювачами отримано останніми після звернення до суду із заявою про усиновлення 01 жовтня 2014 року. У зв'язку із зазначеним та посилаючись на врахування інтересів малолітньої ОСОБА_5., апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви подружжя ОСОБА_1 та відмову у задоволенні заяви подружжя ОСОБА_3.

Проте, вказаний висновок суперечить вимогам закону й матеріалам справи.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів регулюється Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Зокрема, розділом IV СК України передбачена процедура влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Усиновлення братів і сестер визначено статтею 210 СК України, якою передбачено, що якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз'єднані при їх усиновленні.

При цьому, рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами може бути ухвалено судом за згодою органу опіки та піклування за наявності обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що за відсутності зазначених обставин, що мають істотне значення рішення суду про усиновлення з роз'єднанням дітей буде суперечити частині 1 статті 210 СК України. Таке роз'єднання рідних братів та сестер призводить до розриву родинних зв'язків, порушує право дітей на спілкування з братами і сестрами та суперечить положенням статті 1 ЦПК України, якою визначені завдання цивільного судочинства, зокрема, щодо розгляду і вирішення цивільних справ з метою захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

Крім того, відповідно до статті 12 Конвенції ООН «Про права дитини» ( у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Судами установлено, що брат малолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_6. заперечував усиновлення його рідної сестри подружжям ОСОБА_1 та висловлював бажання, щоб його сестра проживала разом із ним у сім'ї його батьків-вихователів ОСОБА_3.

Щодо можливості усиновлення подружжям ОСОБА_3. та ОСОБА_4. малолітної ОСОБА_5. слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 21 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей облік громадян України, які постійно проживають на території України і бажають усиновити дитину, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання таких громадян.

Згідно з положенням пункту 24 вказаного Порядку питання про можливість заявників бути усиновлювачами розглядає служба у справах дітей, яка протягом 10 робочих днів після надходження відповідної заяви та всіх документів, зазначених у пункті 22 цього Порядку, готує відповідний висновок і в разі надання позитивного висновку ставить заявників на облік кандидатів в усиновлювачі із занесенням даних про них до Книги обліку кандидатів в усиновлювачі.

З матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2014 року службою у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області надано висновок про можливість громадянами України ОСОБА_3. та ОСОБА_4. бути усиновлювачами.

Ухвалюючи рішення про усиновлення малолітньої дитини ОСОБА_3. та ОСОБА_4., суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до вимог законодавства рідні брат і сестра ОСОБА_6. та ОСОБА_5. не можуть бути роз'єднані в результаті усиновлення і обґрунтовано вказав на можливість усиновлення ОСОБА_5. сім'єю ОСОБА_3, на вихованні яких перебуває рідний брат малолітньої - ОСОБА_6.

До таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 339 ЦПК України установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, то рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення районного суду - залишенню в силі.

Керуючись статтями 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_11, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 21 січня 2015 року скасувати, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.Ф. Хопта
Судді:М.Є. Червинська
В.А. Черненко
В.І. Журавель
С.П. Штелик