АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/153/2015 Головуючий в І інстанції - Спічак О.Б.
Категорія: Доповідач: Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Радченка С.В.,

Капітан І.А.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,

посилаючись на те, що з серпня 1979 року по квітень 2004 рік вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4. В листопаді 1986 році був збудований будинок розміром 113,3 кв.м., жилою площею 85 кв.м.. розташований по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,06 га. 26 липня 1993 року на ім'я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності. В січні 2013 року позивач дізналася про те, що ОСОБА_4 помер у 2012 році. Через нотаріуса позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини від свого імені та від малолітньої онуки. По приїзду до м.Херсона вона дізналася, що після померлого ОСОБА_4 спадщину також отримала його дружина, відповідач по справі. Вважає, що оскільки будинок збудований під час шлюбу, їй належить 1/2 частина майна. Просила суд, визнати за нею право власності на ? частину зазначеного будинку, поділивши спільне майно подружжя.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Хенрсона від 17 листопада 2014 року позов задоволено у повному обсязі, визнано за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що передбачають визначення строків позовної давності, просить рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що спірне домоволодіння є спірною сумісною власністю позивачки та ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки збудовано під час перебування їх у шлюбі. 15.04.2015 року шлюб було розірвано. Поділу спільного сумісного майна після розірвання шлюбу не було.

Оскільки шлюб було розірвано під час дії Сімейного кодексу України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ч.2 ст.72 СК України відповідно до яких до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки, а обчисляється позовна давність від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. При цьому суд також правильно послався на роз'яснення дані у постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно яких початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчисляється не з дати прийняття постанови органами РАЦС чи з дати набрання рішення суду законної сили, а від дня, коли один зі співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Крім того, у п. 19 цієї постанови зазначено, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Колегія суддів погоджується з висновком про те, що позивачка дізналася про порушення права на частку у спільному майні подружжя після повідомлення нотаріальної контори про прийняття спадщини відповідачкою після померлого ОСОБА_4. До цього часу її права на частку у спільному майні подружжя ніким не оспорювалося і не заперечувалося.

Суд також обґрунтовано не прийняв до уваги наявність рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.11.2008 року про визнання позивачки та її доньки такими, що втратили право користування житловим будинком, оскільки рішення було ухвалено у заочному порядку, а крім того, предмет спору не впливає на наявність чи відсутність права позивачки на частку у спільній сумісній власності подружжя.

Оскільки рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального закону, є законним та обґрунтованим, правильним по суті і справедливим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає як такі, що не спростовують мотивованих висновків суду і не підтверджені належними і допустимими доказами у спірних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді