Справа №442/7246/14-ц
Провадження №2/442/160/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.,

при секретарі - Петрів В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний Банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області.

в с т а н о в и в :

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний Банк « Приватбанк» звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із зазначеним позовом, у якому просить звільнити з-під арешту, накладеного 01.09.2011 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області., майно, належне ОСОБА_1, а саме: автомобіль марки «CHEVROLET», модель: AVEO, 2008 рік випуску, тип ТЗ: легковий седан- В, № кузова/шасі : НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2; та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача подав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч.4, ч.5 ст.74, ч.2 ст.77 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив.

Представник третьої особи в судове засідання. не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Положеннями ст.41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвеції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що право приватної власності є непорушним. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що 22.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір №LVLDRAK15890224, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 95882,35 гривень.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором відповідно до умов Кредитного договору відповідач передав в заставу позивачу автомобіль марки «CHEVROLET», модель: AVEO, 2008 рік випуску, тип ТЗ: легковий седан- В, № кузова/шасі : НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Разом з тим, встановлено, що 01 вересня 2011 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області скеровано в ДАІ постанову за вихідним номером 8304, згідно якої накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності відповідачу. Вищевказане обтяження зареєстровано в системі автоматизованого обліку ДАІ, що підтверджується карткою арешту транспортного засобу.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2010 року . у справі № 2-3250/10 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №LVLDRAK15890224 від 22.04.2008 року у загальному розмірі 100267,57 гривень на предмет застави - автомобіль марки «CHEVROLET», модель: AVEO, 2008 рік випуску, тип ТЗ: легковий седан- В, № кузова/шасі : НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що зареєстрований за ОСОБА_1 - шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах МРЕВ ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Накладення арешту на вищевказаний автомобіль, унеможливлює право ПАТ КБ «Приватбанк» на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією кредитно-заставного договору №LVLDRAK15890224 від 22.04.2008 року.

Згідно ст.572 ЦК України та ч.2 ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 17 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.585 ЦК України та ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.

У відповідності до ст.589 ЦК України та ст.19, ст.20 Закону України «Про заставу», у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, а також за рахунок предмета застави має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів або ж якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, у позивача першого виникло право застави на спірний транспортний засіб як спосіб забезпечення зобов'язання за кредитно-заставним договором № LVLDRAK15890224 від 22.04.2008 року, на який згодом старшим державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області було накладено арешт.

Беручи до уваги те, що боржник (відповідач) ОСОБА_1 не виконав зобов'язання, забезпеченого заставою (спірним автомобілем), то, як вважає суд, накладення арешту на даний автомобіль порушує права позивача як кредитора (заставодержателя) одержати задоволення з вартості заставленого майна при невиконанні боржником зобов'язання, який в силу застави має переважне право на це перед іншими кредиторами.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а його порушене право підлягає захисту шляхом зняття арешту з спірного транспортного засобу .

Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.572, 585, 589 ЦК України, ст.ст.1, 16, 17, 19 Закону України «Про заставу», ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 214, 215, 224-225 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області за вихідним номером № 8304 від 01.09.2011 року, майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме автомобіль марки «CHEVROLET», модель: AVEO, 2008 рік випуску, тип ТЗ: легковий седан- В, № кузова/шасі : НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ( місцезнаходження 49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50, , рах. № 0001, МФО 305299 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Гарасимків Л.І.