Справа № 477/812/15-ц
Провадження № 2/477/464/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

27 травня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним та його розподіл,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільно нажитим ним із відповідачкою майном подружжя, та розподілити це майно шляхом визнання за кожним з них по ? частині права власності щодо цієї квартири.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що з відповідачкою уклав шлюб 14 вересня 2013 року.

В шлюбі ними було придбано вищевказану квартиру, оформлення якої було проведено лише на відповідачку. Посилаючись на те, що їх подружнє життя не склалося та шлюбні стосунки між ними припинено, проте із відповідачкою не досягнуто згоди щодо добровільного розподілу вищевказаного майна, він був змушений звернутися до суду із цим позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги свого довірителя ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у їх відсутності, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 30, 33).

Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що за даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, між сторонами було зареєстровано шлюб 14 вересня 2013 року, про що виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про шлюб за № 17від 14 вересня 2013 року (а.с. 16).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. за реєстраційним № 1604, 27 грудня 2013 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 17).

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на це майно зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу (а.с. 31-33).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За положеннями ст.63 цього ж Кодексу - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Проте, як вказує позивач, відповідачка ухиляється від поділу майна в добровільному порядку, що змусило його звернутися до суду із цим позовом.

За роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 23) - спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК , ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (п. 24).

Щодо розміру часток у спільному майні, то відповідно до ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищевказана квартира придбана в період шлюбу сторін, отже остання є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, право власності на неї зареєстровано за відповідачкою, нині між сторонами наявний спір щодо прав відповідача відносно цього май та його розподіл, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним та його розподіл, - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Провести розподіл майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1

Залишити у власності ОСОБА_2 ? (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 243 (двісті сорок три) 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенова