АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц - 791/115/2015 Головуючий в І інстанції: Ратушна В.О.
Категорія 19 Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця «12» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

за участі секретаря: Яковенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 10 листопада 2014 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» до ОСОБА_1 про визнання договору про інвестування в будівництво житла недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на обставини, що 19 грудня 2005 року між АТЗТ «МЖК» в особі в.о. голови правління ОСОБА_2, та ОСОБА_1 був укладений Договір №195/68-Х-29 про інвестування в будівництво житла. За цим договором інвестор ОСОБА_1 приймає участь у фінансуванні будівництва 3-х кімнатної квартири № 41, площею 105,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1, а забудовник здійснює комплекс заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва.

15.11.2013р. під час прийому-передачі документації підприємства новопризначеним головним бухгалтером ПрАТ «МЖК» було виявлено, що спірний договір, на відміну від інших договорів за той період, підписано неналежною особою, за результатами чого було складено службову записку на ім'я директора ПрАТ «МЖК», якою повідомлено про вказаний факт.

Вважає, що укладений договір не відповідає вимогам законодавства та не є дійсним з наступного.

Спірний договір був підписаний зі сторони АТЗТ «МЖК» гр. ОСОБА_2, який на той час займав посаду головного інженера, та не призначався і не обирався правлінням АТЗТ «МЖК» на посаду виконуючого обов'язки голови правління, тобто, не мав достатніх повноважень для вчинення юридично значущих дій від імені товариства, зокрема ї для укладення договорів.

Довіреність головному інженеру ОСОБА_2 на підписання договору про інвестування в будівництво житла з ОСОБА_1 від імені АТЗТ «МЖК» не видавалася, рішення про призначення вказаної особи виконуючим обов'язки голови правління загальними зборами АТЗТ «МЖК» не приймалось і таке питання ніколи не розглядалось.

Статутом товариства не передбачено повноважень головного інженера або виконуючого голови правління на підписання договорів від імені товариства, у тому числі, договору про інвестування у будівництво житла. Крім того, голова правління у вказаний період був обраний і перебував на своїй посаді здійснюючи надані статутом повноваження.

Відповідно до приписів статуту АТЗТ «МЖК», який діяв на момент підписання спірного договору, укладати угоду про інвестування в будівництво мав право лише голова правління, що передбачено п.3.6 та п.8.3.2. статуту товариства.

Голова правління та загальні збори товариства не приймали рішення про укладення спірного договору, а також у подальшому не приймали рішення про схвалення укладеного ОСОБА_2 спірного договору, та не надавали йому повноважень на здійснення дій для виконання спірного договору.

Відповідачем зобов'язання в частині повного розрахунку за спірним договором не виконані, позивачем квартира за актом приймання - передачі не передавалась, сторонами додаткових договорів після дати підписання спірного договору не укладалось. Таким чином , АТЗТ «МЖК» не вчинено дій, що свідчать про прийняття договору до виконання.

Просили визнати недійсним договір про інвестування в будівництво житла від 19.12.2005 р. укладеного між АТЗТ «МЖК» в особі в.о. голови правління ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за №195/68-Х-29.

Рішенням суду в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.12.2005 року між позивачем та АТЗТ «МЖК», в особі в.о. голови правління ОСОБА_2 укладений договір №195/68-Х-29 та додаткову угоду до нього №1 про інвестування в будівництво житла, який погоджений Херсонським регіональним управлінням державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», за умови якого ОСОБА_1 приймала участь у фінансуванні будівництва трьохкімнатної квартири № 41, площею 105,5 кв.м. в житловому будинку АДРЕСА_1, а забудовник здійснював комплекс заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва.

На виконання умов цього договору на користь ПАТ «МЖК» було перераховано 247925,00 грн., з них 231161,78 грн. було перераховано до 2007 року, решту 16763,22 грн. перераховано в 2013 році.

Вказані грошові кошти були прийняті позивачем та використані у будівництві об'єкту інвестування, відповідно до укладеного договору.

Оскільки позивачем було порушено умови договору, відповідачем, в свою чергу, було притримано виконання своїх зобов'язань за вказаним вище договором в частині здійснення чергового платежу. На цій підставі між сторонами виник спір.

Так, представник позивача в позовній заяві та судовому засіданні посилається на те, що даний договір не відповідає вимогам законодавства та є недійсним, оскільки був підписаний особою яка на той час займала посаду інженера та не призначалась і не обиралась правлінням на посаду виконуючого обов'язки голови правління, тобто не мала достатньо повноважень для вчинення юридично значущих дій від імені товариства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку підстав для визнання спірного договору недійсним, немає.

З матеріалів справи вбачається, що Договір та додаткова угода до нього між сторонами були укладені в грудні 2005 року. В підтвердження дійсності цього договору, відповідач отримала від Товариства графік фінансування будівництва та в додатковій угоді сторонами була уточнена вартість квартири. Відповідач з 2005 року по 2013 рік виконувала свої зобов'язання за договором та графіком інвестування. На теперішній час відповідачем виконані всі зобов'язання за договором. Інвестовані ОСОБА_1 гроші на будівництво квартири отримано позивачем, а не особою - ОСОБА_2, яка уклала договір, квартира збудована, тому в даному випадку права позивача ніяким чином не порушені, що підтверджується і Актом службової перевірки від 23.12.2013р., де вказано, що комісія Товариства вважає, що неправомірні дії ОСОБА_2 не завдали товариству прямих збитків та не містять жодних правових наслідків.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона у позові ПАТ «МЖК» до ОСОБА_1 про розірвання договору інвестування та визнання права власності, та 23.05.2014р. рішення Дніпровського районного суду м. Херсона у позові ПАТ «МЖК» до ОСОБА_1 про визнання договору інвестування в будівництво житла припиненим, договір про інвестування в будівництво житла визнаний укладеним.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому нема жодних підстав для його скасування чи змінення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі, апеляційну скаргу слід відхилити і залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 листопада 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: