Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2015 Справа №607/3160/15-ц

25 березня 2015 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Вербицькому Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на садови будинок, що знаходиться в садівничому товариства «Казка» по АДРЕСА_1 з надвірними побудовами, заг. пл. 120,6 кв.м., житловою 34,8 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3

У ході судового розгляду справи до участі у справі в якості співвідповідача був залучений син спадкодавця ОСОБА_2.

В обґрунтування вимог позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина належне йому майно, у тому числі, на садовий будинок по АДРЕСА_1. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживали разом з ним. Інший спадкоємець за законом син ОСОБА_2 спадщини після смерті батька не приймав.

Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний садовий будинок отримала відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачка не з'явилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує та просить задовольнити.

Представник Другої Тернопільської державної нотаріальної контори та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 25 березня 1978 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Остапівською сільською радою Миргородського району Полтавської області від 25.03.1978 року, про що зроблено актовий запис за №2.

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Тернопільським міським відділом ЗАГСу від 15.03.1979 року.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Великобірківською селищною радою від 15.12.1994 року, ОСОБА_3 був власником земельної ділянки пл. 619 кв.м. для ведення садівництва на території Великобірківської селищної ради.

В судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами спору, що у 1990 році ОСОБА_3 на даній земельній ділянці по АДРЕСА_1 у садовому товаристві «Казка» збудував садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, заг. пл. 120, 6 кв.м., жит. пл. 34,8 кв.м., пл. літніх приміщень -85, 8 кв.м.

Вказаний факт також підтверджується виготовленим Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 30.01.2015 року технічним паспортом на спірний садовий будинок по.АДРЕСА_1

Відповідно до довідки садівничого товариства 2Казака» від 29 січня 2015 року за №1 встановлено, що ОСОБА_1 є членом садівничого товариства «Казка» та дійсно користується земельною ділянкою АДРЕСА_1 На вказаній земельній ділянці у 1990 році збудовано завершений будівництвом садовий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №361.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на земельну ділянку для садівництва на території Великобірківської селищної ради та розміщений на ній садови будинок по АДРЕСА_1

Спадкоємця першої черги за законом майна ОСОБА_3 є дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час смерті, що підтверджується довідкою ТОВ «Коменерго-Тернопіль 3» за №331 від 25.03.2015 року.

Крім того, 06 вересня 2011 року ОСОБА_1 подала до нотконтори заяву про прийняття спадщини.

З інформаційної довідки Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за №179/02-14 від 24.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 часткового оформлена спадкові права отримавши свідоцтва про правои на спадщину за законом на автомобіль, гараж, ? частку квартири та земельну ділянку для садівництва пл. 619 кв.м. в садовому товаристві «Казка» вст. В. Бірки Тернопільського району.

Син ОСОБА_2 спадщин після смерті батька не приймав.

Постановою державного нотаріуса Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за №642/02-31 від 10.12.2012 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок в АДРЕСА_1 на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 належного йому на праві власності майна та встановлений законом строк прийняла спадщину.

Інший спадкоємець першої черги за законом син ОСОБА_2 спадщини після сметі батька не приймав.

Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку та спадкоємців за заповітом не має.

Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі ОСОБА_3 не має можливості, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на садовий будинок у встановленому законом порядку.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ ''Про власність''( який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ ''Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ''Про практику розгляду цивільних справ про спадкування'', державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 у 1990 році за власні кошти побудував садовий будинок в АДРЕСА_1 на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району на земельній ділянці, яка належала йому на праві приватної власності.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Тернопільської державної нотаріальної контори від 30.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1466, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки пл. 619 кв.м. для садівництва розташованої на території Великобірківської селищної ради у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, на якій розміщений спірний садовий будинок.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на садовий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району з надвірними побудовами, загальною площею 120,6 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 392, 1223, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району з надвірними побудовами, загальною площею 120,6 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуюча-підпис:

З оригіналом згідно

Суддя І.М. Черніцька