Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/135/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І.М.
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

14.01.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Бубличенко В.П.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 18 грудня 2007 року ПАТ КБ «Приват Банк» на підставі заяви ОСОБА_2 б/н надав останній кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов підписаного договору щодо повернення кредитних коштів відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала і станом на 17 вересня 2013 року має заборгованість по кредитному договору б/н від 18 грудня 2007 року у сумі 34697 грн. 64 коп., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту складає 4368 грн. 33 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом складає 16625 грн. 85 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом складає 11575 грн. 00 коп.; штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1628 грн. 46 коп. штрафу (процентна складова). Банк просив суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ним судові витрати по справі.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2014 року у позовних вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, оформлений заявою позичальника, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підставою позову банку є невиконання відповідачкою умов кредитного договору щодо погашення кредитної заборгованості, яка станом на 17 вересня 2013 року складає 34697 грн. 64 коп.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги банку підлягають відхиленню з підстав пропуску строку позовної давності, про яку відповідач заявила письмово. Такий висновок суду ґрунтується на вимогах закону та відповідає обставинам справи, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (ст.526 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовні давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч.1 ст.258 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-116 цс 13).

Відповідно до п.5.3 розділу ІІ Умов і Правил надання банківських послуг (Правила користування платіжною карткою), які є частиною укладеного між сторонами договору, строк і порядок погашення кредиту по платіжним карткам з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості по кредиту. Згідно з п.6 Пам'ятки клієнта розмір обов'язкового щомісячного платежу становить 650 грн. 00 коп. (а.с.145). У виписці по особовому рахунку ОСОБА_2, наданого позивачем у судовому засіданні, зазначено, що останній платіж відповідач здійснила 23 липня 2008 року (а.с.54-60).

Крім того, позивач не надав будь-яких доказів того, що платіжна картка видавалася повторно відповідачеві після закінчення строку її дії відповідно до умов п. 3.1.3 ІІ Умов і Правил надання банківських послуг (Правила користування платіжною карткою). Строк дії картки №1068, виданій відповідачеві 18.12.2007 року, у заяві на отримання кредиту не зазначено.

Також позивачем не надано до матеріалів справи і кредитної схеми, що відповідно до умов є невід'ємною частиною кредитного договору (п.3.5 розділу І Умов).

Відповідач до ухвалення рішення у справі подав свої заперечення проти позову, в яких посилалася у тому числі на те, що позивачем пропущено строк позовної давності по вимогам про стягнення з неї кредитної заборгованості і просила з цих підстав відмовити у задоволенні позову (а.с.36-38).

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору від 18.12.2007 року лише 30.10.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що і є підставою для відмови у задоволенні позову на підставі ч. 4 ст.267 ЦК України.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: