Номер провадження: 22-ц/785/319/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2014 року по справі за позовом АТ "ФК "Чорноморець" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача - Приморський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зняття з реєстрації та виселення,-

встановила:

У червні 2014 року позивач АТ "ФК "Чорноморець" звернувся до суду з зазначеним позовом та просив зняти з реєстрації та виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що АТ "Футбольний клуб "Чорноморець" на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 40 від 15.01.04 року "Про заходи щодо здійснення комплексної реконструкції кварталів у межах вул. Пантелеймонівської, вул. Преображенської, вул. М. Арнаутської, вул. Катерининської", із змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.08.2012 року № 390, надані права забудовника для проведення реконструкції означених кварталів.

У межах означених кварталів знаходиться будинок АДРЕСА_1.

Згідно додатків до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради № 40 від 15.01.04 року та № 390 від 29.08.2012 року у цьому будинку мешкали та були зареєстровані у квартирі № 10 лише громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були відселені АТ "ФК "Чорноморець".

Позивач зазначає, що у цьому будинку без належних правових підстав у квартирі № 11 були зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_7., які були відсутні у додатках до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради як громадяни, які підлягають відселенню.

Реєстрація відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 (фасадна частина виходить на АДРЕСА_3) відбулася на підставі судових рішень, які були у подальшому скасовані, що підтверджується рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року, яке набрало законної сили з дати його проголошення та не було оскаржено.

Позивач вважає, що незаконна реєстрація та безпідставне проживання відповідачів у зазначеній квартирі створює перешкоди для проведення робіт з реконструкції кварталів та порушує його права та інтереси як забудовника цих кварталів.

У зв'язку з цим, позивач просив суд зняти з реєстрації та виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Знято з реєстрації у квартирі АДРЕСА_3 громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9.

Виселено з квартири АДРЕСА_3 громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 без надання іншого житлового приміщення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали до суду апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги АТ "ФК "Чорноморець", суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, оскільки у сім'ї ОСОБА_7, відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 26.02.2009 року, відсутнє право користування квартирою АДРЕСА_3 та відсутні підстави для збереження реєстрації у зазначеній квартирі. Члени сім'ї ОСОБА_7 у встановленому порядку спірну квартиру не отримали, а тому право користування спірним приміщенням не набули.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 40 від 15.01.04 року "Про заходи щодо здійснення комплексної реконструкції кварталів у межах вул. Пантелеймонівської, вул. Преображенської, вул. М. Арнаутської, вул. Катерининської", із змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.08.2012 року № 390, передбачено здійснення комплексної реконструкції кварталів у межах вулиць Пантелеймонівської, Преображенської, М. Арнаутської і Катерининської. Забудовником вказаних кварталів визначено АТ "Футбольний клуб "Чорноморець".

Додатки до вказаних рішень містять списки громадян, які підлягають відселенню відповідно до комплексної програми реконструкції цих кварталів.

У межах означених кварталів знаходиться будинок АДРЕСА_1 (фасадна частина виходить на АДРЕСА_3).

Відповідно додатку до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 40 від 15.01.04 року та № 390 від 29.08.2012 року у цьому будинку мешкали та були зареєстровані у квартирі № 10 лише громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були відселені АТ "ФК "Чорноморець".

При відселенні АТ "ФК "Чорноморець" вказаних громадян з вказаного будинку з'ясувалось, що у цьому будинку без належних правових підстав у квартирі № 11 були зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_7., які були відсутні у додатках до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 40 від 15.01.04 року як громадяни, які підлягають відселенню.

З матеріалів справи вбачається, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі відбулася наступним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2005 року за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_7. було визнано право користування квартирою АДРЕСА_1. Крім цього, зазначеним рішенням було зобов'язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3 договір жилого найму на вказану квартиру.

На підставі зазначеного рішення Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видане розпорядження № 1020 від 06.04.2005 року про укладення договору найму житлового приміщення з ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3, на склад родини шість осіб: ОСОБА_3, його дружина - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_5, дочка - ОСОБА_12, дочка - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_7., та відкрито особовий рахунок.

16 червня 2005 року між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради та ОСОБА_3 був укладений договір найму квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2006 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2005 року було скасовано та справу було повернуто на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

За результатами нового розгляду справи Приморським районним судом м. Одеси 07 жовтня 2008 року було прийнято рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та визнання за ним та його сім'єю права користування квартирою АДРЕСА_1, та зобов'язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_7. договір найму вказаної квартири.

Не погоджуючись з таким рішенням, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради та ЗАТ "ФК "Чорноморець" оскаржили його в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року рішення Приморського районного суду від 07 жовтня 2008 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 і малолітньої ОСОБА_7., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ЗАТ "ФК "Чорноморець" про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання укласти договір найму жилого приміщення було відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили та не було оскаржено.

Частиною третьою ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Приморської районної ради від 7 лютого 1975 року № 92 "Про включення будинків в списки аварійних..." будинок АДРЕСА_1 включено в список аварійних будинків, оскільки він мав 62,1% фізичного зносу, на підставі технічного висновку № 119/367 від вересня 1974 року Одеського філіалу інституту "Укржилремпроект".

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26 вересня 1994 року № 1029 затверджено список сімей, що підлягають відселенню з аварійних будинків за рахунок місцевої ради.

У доданому до зазначеного рішення списку значаться в тому числі й сім'ї, що на законних підставах проживають в будинку АДРЕСА_1.

Сім'я ОСОБА_3 в списку не зазначена.

15 січня 2004 року виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення за № 40 "Про заходи щодо здійснення комплексної реконструкції кварталів...", згідно якого вирішено здійснити в м. Одесі комплексну реконструкцію кварталів у межах вулиць Пантелеймонівської, Преображенської, Малої Арнаутської, Катерининської.

ЗАТ "Футбольний клуб Чорноморець" визначено забудовником кварталів, якого зобов'язано надати громадянам, що підлягають відселенню з будинків, які зносяться, інше благоустроєне жиле приміщення згідно з додатком, що додається.

У п. 4 вказаного рішення зазначено про звернення до Одеського міського управління УМВС України в Одеській області щодо припинення реєстрації та про заборону КП "ОМБТІ та РОН", Приморській районній адміністрації Одеської міської ради проводити реєстрацію громадян у жилих будинках, які розташовані у кварталі реконструкції , в тому числі в будинку АДРЕСА_1.

У додатку до рішення № 40, а саме у списку громадян, які підлягають відселенню, зокрема, щодо будинку АДРЕСА_1 значиться лише сім'я ОСОБА_14, що проживає в квартирі № 10.

Список містить примітку, що рішенням № 92 виконавчого комітету Приморської районної ради від 07.02.1975 року будинок АДРЕСА_1 визнано аварійним, відселення з будинку проводилось згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26 вересня 1994 року.

Ніяких рішень щодо виключення спірного жилого приміщення зі списку аварійних не приймалось. Таким чином, на даний час спірна квартира АДРЕСА_1 є аварійною.

Станом на листопад 2002 року, відповідно до інформації КП "ОМБТІ та РОН", квартир, нежитлових приміщень, зареєстрованих на праві власності за фізичними чи юридичними особами в будинку АДРЕСА_1, немає.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 з 1969 року проживав ОСОБА_15, а потім і члени його сім'ї, які, у зв'язку з включенням будинку в 1975 році в списки аварійних, отримали у 1987 році нове житло - квартиру АДРЕСА_4, куди і переселилися. Відсутність даних про реєстрацію інших осіб на підставі ордеру у квартирі АДРЕСА_1, після звільнення такої у 1987 році сім'єю ОСОБА_15, свідчить про неприйняття в подальшому уповноваженими органами рішень щодо розподілення цієї квартири з огляду на її аварійний стан.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЖК України непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться по рішенню виконавчого комітету обласної, міської Ради народних депутатів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що квартири у спірному будинку є непридатними для житла у зв'язку з аварійністю.

Крім того, згідно з рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 15 січня 2004 року № 40 будинок підлягає знесенню.

Громадяни, які потребують покращення житлових умов, приймаються на облік для отримання жилих приміщень в будинках житлового фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЖК України жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, повинно бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад надаються громадянам виконавчими комітетами відповідної Ради за участю комісії з житлових питань (ст. 51 ЖК України).

Згідно зі ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, що видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку житлового фонду виконавчим комітетом відповідної Ради.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року встановлено, що ОСОБА_3 та члени його сім'ї до 22 травня 2007 року на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не перебували. Виконавчим комітетом Одеської міської ради чи її уповноваженими органами будь-яких рішень щодо надання ОСОБА_3 та членам його сім'ї жилого приміщення в будинках житлового фонду місцевої Ради, в тому числі й квартири АДРЕСА_3, не приймалось. Ордер, як єдина правова підстава для вселення в жиле приміщення, ОСОБА_3 та членам його сім'ї на зазначену квартиру не видавався. Відповідно договір найму жилого приміщення між наймодавцем та ОСОБА_3 як наймачем не укладався, особовий рахунок на жилу площу не відкривався, особовий рахунок на жилу площу по квартирі АДРЕСА_1 було відкрито лише в порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2005 року, яке у подальшому було скасовано в апеляційному порядку.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_3 та члени його сім'ї вказані обставини не спростовують, але зазначають, що вселилися в спірне приміщення правомірно, з дозволу першого секретаря КПРС Приморського району м. Одесі, що підтверджено резолюцією останнього на заяві про вселення.

У рішенні апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року зазначено: "що в матеріалах справи є надана позивачами заява ОСОБА_3 від 4 травня 1990 року на ім'я першого секретаря КПРС Приморського району м. Одеси, в якій ОСОБА_3 просить дозволу поселитися в квартирі АДРЕСА_1. Заява містить резолюцію щодо сприяння вирішенню питання. Але вказана заява не містить ні офіційної реєстрації, ні відомостей про подальше вирішення такої уповноваженими органами та їх посадовими особами. У сенсі діючого на той час і нині житлового законодавства надана ОСОБА_3 заява з резолюцією не є правовою підставою для надання жилого приміщення, вселення в таке та користування. Надання жилих приміщень в будинках житлового фонду, вселення в такі та користування ними чітко визначено Житловим кодексом України (розділ 3) і розширеному тлумаченню не підлягає. Крім того, слід зазначити, що надання ОСОБА_3 та членам його сім'ї квартири АДРЕСА_1, об'єктивно не могло бути проведено і в установленому порядку, оскільки спірне жиле приміщення ще у 1975 році було визнано аварійним, а отже таким, що не може бути надано громадянам для проживання в силу невідповідності вимогам ст. 50 ЖК України".

Таким чином, ОСОБА_3 та члени його сім'ї в установленому порядку жиле приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1 не отримали, а тому права користування спірним приміщенням не набули. Зазначене було встановлено рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року, яке набрало чинності.

Також колегія суддів звертає увагу, що перевіряючи доводи ОСОБА_3 щодо втрати житла у зв'язку зі знесенням будинку по АДРЕСА_2, та з цієї причини вселення у спірну квартиру, суд у своєму рішенні від 26 лютого 2009 року зазначив наступне.

Відповідно даних КП "ОМБТІ та РОН" реєстрація за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 була проведена 13 січня 1989 року на підставі договору довічного утримання, що був укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_3.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 1990 року позовні вимоги ОСОБА_16 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання були задоволенні та договір був розірваний.

На підставі зазначеного рішення реєстрація за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 була скасована, і вказана частина будинку знову зареєстрована за ОСОБА_16.

Інформація щодо знесення домоволодіння в КП "Одеське МБТІ та РОН" відсутня.

Згідно інформаційних листків про реєстрацію права власності домоволодіння в даний час зареєстровано за іншими особами.

Таким чином, ОСОБА_3 і члени його сім'ї втратили право на частину домоволодіння по АДРЕСА_2 не у зв'язку зі знесення домоволодіння, а з підстав розірвання договору довічного утримання з одним із співвласників домоволодіння.

Колегія суддів ще раз звертає увагу, що сім'я ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1 з 12.09.2005 року не по ордеру, а на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2005 року, що було скасовано в апеляційному порядку 06 жовтня 2006 року.

Незважаючи на скасування судового рішення як підстави для реєстрації в спірній квартирі, сім'я ОСОБА_3 рахується зареєстрованою в спірній квартирі до теперішнього часу, не маючи правових підстав для збереження такої реєстрації.

22 травня 2007 року ОСОБА_3 звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про прийняття його та членів сім'ї із шести осіб на квартирний облік, як таких, що потребують поліпшення житлових умов. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що проживає в квартирі АДРЕСА_1, що є аварійним, у зв'язку з чим має бути зарахований на облік на пільгових умовах. Достовірно знаючи про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2005 року, а отже про фактичну втрату чинності виданого на виконання цього судового рішення розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 6 квітня 2005 року № 1020 щодо укладення договору найму жилого приміщення та самого договору найму від 16 червня 2005 року, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради зараховує заявника та членів його сім'ї як таких, що зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1, на квартирний облік , а в подальшому (розпорядження від 2 грудня 2008 року № 1933) розділяє квартирний облік з огляду на повноліття ОСОБА_6 Ці обставини при повторному розгляді справи заявлялися ОСОБА_3 та членами його сім'ї в обґрунтування заявлених ними позовних вимог, хоча правових підстав для прийняття таких до уваги при вирішенні спору немає, оскільки прийняття громадян на квартирний облік має бути проведено у відповідності до діючого житлового законодавства, зокрема, Правил обліку громадян, що потребують покращення житлових умов, а реєстрація місця проживання здійснена в житловому приміщенні, що надано у встановленому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сім'я ОСОБА_3, знаючи про існування рішення апеляційного суду Одеської області від 26.02.2009 року, повинні були ще у 2009 році знятися з реєстрації та виселитися з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Також в матеріалах є лист відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_7. на адресу Одеського міського голови від 02.03.2012 року щодо вирішення питання про надання їм однієї двокімнатної та чотирьох однокімнатних квартир.

Таким чином, достовірно знаючи про рішення апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року, відповідачі, замовчуючи реальні обставини справи, намагаються ввести у оману посадову особу органу місцевого самоврядування для придбання права на їх відселення з боку АТ "ФК "Чорноморець" та безпідставне отримання ними житла.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачі створюють АТ "ФК "Чорноморець" перешкоди для проведення робіт з реконструкції кварталів та порушують його права і інтереси як забудовника та ставлять під загрозу строки на проведення відселення громадян та робіт з реконструкції кварталів.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що у неповнолітньої ОСОБА_7. не виникло прав щодо реєстрації та проживання у квартирі АДРЕСА_1 у розумінні ст. 11 ЦК України, у зв'язку з чим вони і не можуть бути порушені при знятті її з реєстрації за вказаною адресою та виселенні.

Відповідно до ст. 18 ЗУ "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Крім того, аварійність квартири АДРЕСА_3 підтверджується Актом комісії від 25.09.2009 року у складі майстрів ділянки № 12 КП "ЖКС "Фонтанський" ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, який затверджений начальником цієї ділянки ОСОБА_20

У акті зазначається про те, що в ніч на 24.09.2009 року трапилось раптове обрушення капітальної стіни будинку. В результаті чого в приміщенні туалету з ванною стіна обрушилась у двір, унітаз та ванна відсутні. На стику стін між кімнатою та коридором видна тріщина 10-12 см. Підлога у коридорі прогнулася. В квартирі є світло та вода, газ відключено. По всій квартирі на стелі та стінах чисельні тріщини розкриттям від 0,5 до 1,5 см. Квартира АДРЕСА_3 є аварійною, не придатною для проживання, перебувати у ній край небезпечно.

Також колегія суддів звертає увагу, що у суді апеляційної інстанції сторонам було надано час для вжиття заходів щодо мирного врегулювання спору.

13 березня 2015 року на адресу суду від АТ "ФК "Чорноморець" надійшов лист у якому було зазначено, що АТ "ФК "Чорноморець" не заперечує проти вселення сім'ї ОСОБА_7, яка складається з шести осіб, до квартир, які раніше бути відселені АТ "ФК "Чорноморець" у будинку по АДРЕСА_5, та наданий перелік з 17 квартир.

Але ОСОБА_3 відмовився від зазначеної пропозиції та наполягав на закінчені розгляду справи.

Щодо посилання ОСОБА_3 на те, що АТ "ФК "Чорноморець" не є належним позивачем по справі, то колегія суддів вважає його необґрунтованим, оскільки, як вже зазначалося вище, позивачу на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради надані права забудовника для проведення реконструкції означених кварталів, у межах яких знаходиться будинок АДРЕСА_1, але незаконна реєстрація та безпідставне проживання відповідачів у зазначеній квартирі створює перешкоди для проведення робіт з реконструкції, та порушує права та інтереси АТ "ФК "Чорноморець" як забудовника.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко