АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1596/14-ц 22-ц/774/447/К/15
Справа №193/1596/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/447/К/15 суддя Патинка А.Г.
Категорія - 27 (IV) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на заочне рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" - Подолінний Роман Георгійович

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (надалі - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 22.03.2011 року відповідно до укладеного договору № б/н від 22.03.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Станом на 30.05.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 23 409,38 грн., яка складається з: 7 988,71 грн. - заборгованість за кредитом; 13 829,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 090,92 грн. - штраф (процентна складова).

Тому, уточнивши позовні вимоги 15.08.2014 року, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просив суд , стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість у розмірі 23 409,38 грн., а також судові витрати.

Заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що клієнт був ідентифікований відповідно до індивідуального податкового номеру та інших ознак. Відповідач не заперечує проти факту укладення договору, який складається не лише з заяви позичальника, а й також з Умов та правил надання банківських послуг. Одна не співпадаюча літера в імені відповідача є технічною помилкою та не може впливати на розгляд справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" - Подолінного Р.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено отримання кредиту відповідачем, оскільки договір від 22 березня 2014 року укладено ОСОБА_3.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, у зв'язку з чим колегія суддів скасовує рішення суду на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 22 березня 2011 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановлено ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за ставкою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.80)

Проте в порушення умов вказаного договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30.05.2014 року в загальному розмірі складає 23 409,38 грн., з яких: 7 988,71 грн. - заборгованість за кредитом; 13 829,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1090,92 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості наданим ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". (а.с.78)

Заповнюючи 22.03.2011 року Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та підписуючи її, позичальник ОСОБА_3 погодився з тим, що ця заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку складатимуть кредитний договір між ним та банком. (а.с.82-105)

Відповідно до п.1.1.1.34 Умов, ідентифікація - встановлення особи Клієнта на основі оригіналів або належним чином завірених копій документів за його зверненням до Банку для здійснення банківських операцій або отримання інформації по рахунках Клієнта в порядку, передбачено Договором і діючим законодавством.

На думку колегії суддів, позивач уклав кредитний договір саме з відповідачем ОСОБА_3, так як працівником банку ОСОБА_6 було проведено ідентифікацію клієнта відповідно до Порядку ідентифікації клієнтів.

У Анкеті-Заяві, крім прізвища, ім'я та по-батькові, також вказуються: дата народження та документи, що посвідчують особу Клієнта, що дає змогу у повній мірі ідентифікувати особу клієнта.

У заповненій відповідачем Анкеті-Заяві (а.с.81) зазначена дата його народження 31.10.1971 року, серії та номер паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданий Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 07.10.2010 року, що відповідає даним паспорту на ім'я ОСОБА_3, копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с.106-107)

Тому висновок суду першої інстанції про те, що кредитний договір укладений з ОСОБА_3 і позивачем не доведено факту отримання кредиту ОСОБА_3, є помилковим та не відповідає обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ПАТ КБ "ПРИВАБАНК" в повній мірі доведено факт укладення кредитного договору саме з відповідачем, а орфографічні помилки допущені ОСОБА_3 під час заповнення ім'я та по-батькові у Анкеті-Заяві не можуть бути підставою для позбавлення позивача можливості стягнути належні йому за договором кошти.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відповідач не заперечує проти факту укладення договору, так як з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість по кредиту, тим самим визнаючи наявність договірних відносин з позивачем.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Також відповідно п. 2.1.1.5.6 Умов відповідач взяв на себе обов'язок у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороди Банку.

Згідно з ч.2 ст.1054, ч.2. ст.1050 ЦК України, п.1.1.3.2.2 Умов, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у частині у разі невиконання відповідачем своїх боргових зобов'язань.

Положеннями п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Перевіривши правильність розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.03.2011 року (а.с. 78-79), який було надано ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", колегія суддів погоджується з ним і приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 станом на 30.05.2014 року має заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 23 409,38 грн., з яких: 7 988,71 грн. - заборгованість за кредитом; 13 829,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1090,92 грн. - штраф (процентна складова).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору №б/н від 22.03.2011 року у сумі 23 409, 38 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають стягненню судові витрати у сумі 365,40 грн. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду має бути скасовано, відповідно до п.1,4 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,4 ст. 309, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити.

Заочне рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.03.2011 року, станом на 30 травня 2014 року в розмірі 23 409,38 грн., яка складається з: 7 988,71 грн. - заборгованість за кредитом, 13 829,75 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 090,92 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: