Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/1673/15Головуючий у 1-й інстанції Галчанський С.В.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Оріхівського району електричних мереж (надалі - "ВАТ "Запоріжжяобленерго") до ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕН)

ВСТАНОВИЛА:

ВАТ "Запоріжжяобленерго" звернулось до суду із вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" 21 497,11 грн. - суму вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення ПКЕЕН та понесені судові витрати у вигляді судового збору 243,60 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідач є споживачем електроенергії, яку надає ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Оріхівського РЕМ (особовий рахунок НОМЕР_1).

07.05.2014 року працівниками Оріхівського РЕМ ВАТ "Запоріжжяобленерго" під час перевірки дотримання вимог ПКЕЕН, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р., у відповідача, за його присутності, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено порушення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі ВАТ "Запоріжжяобленерго" з порушенням схеми обліку. Підключення електричної розетки до фази В та нульового проводу. Контролер не мав змоги при контрольному огляді обліку виявити даний вид порушення. Підключення виконано біля басейну, прихованим методом. За цим фактом було складено акт № 00134767 про порушення правил користування електричною енергією та зроблено перерахунок споживання електроенергії на суму 21497,11 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією у розмірі 16 571,45 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач - ВАТ "Запоріжжяобленерго" із зазначеним рішення суду першої інстанції погодилось, останнє в апеляційному порядку не оскаржувало.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про стягнення суми збитків з моменту виявлення порушення і до дня контрольної перевірки.

Позивач - ВАТ "Запоріжжяобленерго" подало апеляційному суду письмові заперечення на зазначену апеляційну скаргу відповідача (а.с.113-116).

У судове засідання 19.03.2015 року належним чином повідомлений про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с.110) представник апелянта - відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 (а.с.22-23) не з'явився, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавав.

У судовому засіданні 19.03.2015 року апелянт - відповідач ОСОБА_2 на запитання колегії суддів апеляційного суду зазначав, що буде захищати свої інтереси у даному судовому засіданні самостійно, просив розглядати дану справу апеляційним судом без участі його представника - адвоката ОСОБА_3

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки представника апелянта - відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта - відповідача, який на запитання колегії суддів зазначав, що він не погоджується із тим, що порушення було прихованим, але зазначав, що він убирав проводи вдень і підключав їх знов до стовпа уніч, у подальшому провід проходив до будівлі у рукаві, розетка була прихована біла басейну, але тривалість використання була меншою, ніж зазначена в розрахунку, та представника позивача, який наполягав на прихованому способі порушення відповідачем ПКЕЕН, яке могло бути виявлено працівниками позивача лише під час технічної перевірки із застосуванням спеціальних технічних засобів та правильності останнього розрахунку на суму 16 571,45 грн., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ВАТ "Запоріжжяобленерго" у цій справі частково на суму 16 571,45 грн., керувався ст.ст. 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, ст. 48 Правил користування електричною для населення від 26.07.1999 року та виходив із доведеності розміру вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем, як споживачем, ПКЕЕН у сумі 16571,45 грн., так як це відповідає фактичній силі струму незаконного підключення.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії, яку постачає ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Оріхівського РЕМ, за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1.

Згідно із актом про порушення правил користування електричною енергією № 00134767 від 07 травня 2014 року (а.с.4), складеним працівниками ВАТ "Запоріжжяобленерго", відповідачем ОСОБА_2 було порушено ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі ВАТ "Запоріжжяобленерго" з порушенням схеми обліку. Підключення електричної розетки до фази В та нульового проводу. Контролер не мав змоги при контрольному огляді обліку виявити даний вид порушення. Підключення виконано біля басейну, прихованим методом.

Зазначений акт був складений у присутності відповідача ОСОБА_2, останній із ним був ознайомлений, про що свідчить підпис останнього на цьому акті (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_2 та представник останнього ОСОБА_3 у суді першої інстанції факт порушення відповідачем ПКЕЕН визнали, заперечуючи проти прихованості останнього та розміру вартості необлікованої енергії, розрахованої ВАТ "Запоріжжяобленерго" за цим порушенням.

В силу вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Згідно із розрахунком ВАТ "Запоріжжяобленерго" обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН, доданим до позову, розмір останньої складає 21 497,11 грн. за 365 днів з 07.05.2013 року по 07.05.2014 року, виходячи із сили струму 50 А (а.с.5-6).

На виконання ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року про забезпечення доказів у цій справі (а.с.49), ВАТ Запоріжжяобленерго" було надано суду першої інстанції проект деталізації розрахунку, виходячи з сили струму 41 А (після детальних замірів проводу мікрометром замість штангель циркуля), відповідно до якого відповідачу ОСОБА_2 була нарахована сума вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН за актом № 00134767 від 07.05.2014 року у розмірі 16 571,45 грн. з 07.05.2013 року по 07.05.2014 року.

Саме суму цієї електричної електроенергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН й було стягнуто з відповідача за оскаржуємим рішенням суду у цій справі, в решті позовних вимог позивача відмовлено.

Доводи апеляційної скарги відповідача в особі його представника є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача та представника останнього, висловлену ними у своїх запереченнях на позов позивача у цій справі (а.с.29-34), яку вони вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції розглянув дану справу повно, всебічно та з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав належну оцінку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення відповідача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача на 16 571,45 грн. - суми вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН за актом № 00134767 від 07.05.2014 року, розрахованої з 07.05.2013 року по 07.05.2014 року, виходячи із сили струму 41 А (а.с.53), відповідно до п.п. "б" п. 3.3 Методики розрахунку вартості необлікованої електроенергії.

Так, за змістом останнього у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж електропостачальника - із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснено самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Доводи апелянта - відповідача та представника останнього про те, що розраховувати вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН за актом № 00134767 від 07.05.2014 року слід з дня здійснення останнього огляду контролера (27.04.2014 року) і до дня усунення порушення (07.05.2014 року), не ґрунтуються на законі.

Оскільки, контрольний огляд засобу обліку та технічна перевірка - це різні за своїм змістом поняття, а законодавець зробив прив'язку у Методиці для розрахунку вартості електроенергії, не облікованої внаслідок ПКЕЕН у вищезазначеному пункті саме до технічної перевірки.

Так, контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про прломбування пломб та наявності відбитків їх тавр,зняття показів засобів обліку, а також: з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

Технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "Правилам устройства електроустановок" та іншим нормативно-технічним документам.

Остання технічна перевірка у відповідача проводилась 09.06.2011 року (акт а.с.118).

За фактом виявленого порушення ПКЕЕН, кількість днів при розрахунку вартості необлікованої електричної енергії визначається з урахуванням характеру та способу виявленого у споживача порушення ПКЕЕН.

Порушуючи схему обліку, відповідач, як споживач, вчинив самовільне підключення поза приладом обліку таким чином (фото а.с.8-9, 25-26,54-56), що виявити його під час проведення візуального обстеження приладу обліку, представник енергопостачальника не мав фізичної можливості, що давало змогу споживачу постійно, безобліково споживати електроенергію.

Дане порушення, з урахуванням розташування приладу обліку, здійснено прихованим методом, виявити яке, енергопостачальник мав змогу лише під час технічної перевірки із застосуванням спеціальних технічних засобів, яка й була проведена представниками ВАТ "Запоріжжяобленерго" у відповідача 07.05.2014 року.

Вищезазначеною Методикою розрахунку вартості суми електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, не передбачено право позивача чи суду зменшувати останню, яка розрахована правильно, з будь-яких підстав, у тому числі з підстав, зазначених апелянтом в його апеляційній скарзі.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення, передбачені ст. 309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Також суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України, вирішив питання про розподіл судових витрат у цій справі між сторонами: стягнувши з відповідача за оскаржуємим рішенням на користь позивача понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору 243,60 грн. при подачі вищезазначеного позову до суду (а.с.1), який в силу вимог закону є мінімальним.

Крім того, у разі відмови апелянту - відповідачу у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача у цій справі судових витрат у вигляді судового збору 121,80 грн. (а.с.95), понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303 ч. 1, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.