ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5539/14-ц
Провадження № 2/362/383/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Державного житлово-експлуатаційного підприємства (далі - ДЖЕП) "Дослідницьке" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

ДЖЕП "Дослідницьке" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з яких просить солідарно стягнути на свою користь заборгованість за утримання житла і використані комунальні послуги в розмірі 1 906 грн. 02 коп. та 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Вказуючи на те, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами комунальних послуг, що надаються позивачем. Однак, відповідачі не проводять оплату за вказані послуги, у зв'язку з чим, станом на 01 вересня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 1 906 грн. 02 коп.

Оскільки, на час звернення до суду відповідачами боргу не погашено, ДЖЕП "Дослідницьке" просить суд позов задовольнити з викладених у ньому обставин.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову з викладених у ньому підстав та просила їх задовольнити. При цьому, визнала, що ОСОБА_1 здійснювала затрати на утримання житла, розмір яких становить 341 грн. 00 коп., а також не заперечувала щодо застосування строків позовної давності до заборгованості, що виникла за попередні роки в сумі 753 грн. 72 коп. та була включена до розміру боргу, заявленого її довірителем.

ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на те, що вона утримує житло самостійно, на що витрачає особисті кошти, в підтвердження чого надала товарний чек на суму 341,00 грн.; оплату за комунальні послуги здійснює в розмірі, що відповідає її можливостям, тобто частково, а також просила застосувати строк позовної давності до заявлених вимог.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи належно повідомленими про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явилися, причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності, відкладення її розгляду та заперечень щодо позову не надіслали (а.с. 26, 27).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою форми № 3, виданою КП ДЖЕП «Дослідницьке» (а.с. 8).

Із положень Статуту ДЖЕП «Дослідницьке» вбачається, що останнє створено відповідно до рішення Дослідницької селищної ради для задоволення комунально-побутових потреб населення смт. Дослідницьке; предметом діяльності підприємства є, в тому числі, надання послуг з водопостачання, водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території, а також інших житлово-комунальних послуг населенню (а.с. 14-15).

Згідно із наданого позивачем витягу з особового рахунку за адресою відповідачів, у відповідачів виникла заборгованість за надані їм послуги з утримання житла і житлово-комунальні послуги за період з січня 2012 року по серпень 2014 року в розмірі 1 679, 41 грн.; заборгованість на 01 січня 2012 року - 753,72 грн. (а.с. 6).

Згідно із наданого позивачем витягу з особового рахунку за адресою відповідачів, у відповідачів виникла заборгованість за надані їм послуги з утримання житла і житлово-комунальні послуги за період з вересня 2013 року по червень 2014 року в розмірі 1 906, 02 грн.(а.с. 7).

Згідно із наданого відповідачем витягу з особового рахунку за адресою відповідачів, отриманого нею у позивача, у відповідачів виникла заборгованість за надані їм послуги з утримання житла і житлово-комунальні послуги за період з січня 2011 року по листопад 2014 року в розмірі 1 958, 41 грн.; заборгованість на 01 січня 2011 року становить 654,35 грн. (а.с. 72)

Нарахування плати за надані відповідачам житлово-комунальні послуги здійснено на підставі тарифів, встановлених рішеннями Виконавчого комітету Дослідницької селищної ради Васильківського району Київської області від 21.04.2011 року № 28-5 та від 10.05.2012 року № 19-5 (а.с.9-13).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди).

Відповідно до ст. 19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, якізалежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст. 29 цього ж Закону Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Як видно з акту передачі-приймайння з державної власності до комунальної власності Дослідницької селищної ради на 01 червня 2001 року, затвердженого 30 липня 2001 року будинок по АДРЕСА_1 передано до комунальної власності, Рішенням Дослідницької селищної ради Васильківського району від 24 жовтня 2008 року № 256-27-V затверджено акт від 01 червня 2001 року та передано на баланс позивача вказаний житловий будинок (а.с. 73-74).

Отже, позивач є належним позивачем у справі і має право на звернення до суду із таким позовом.

Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено принципи здійснення права власності, зокрема, власність зобов'язує.

Пунктами 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Стаття 151 ЖК Української РСРпокладає обов'язок на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру, забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Нормою ст. 179 ЖК Української РСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачають, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил).

Отже, законодавством покладено на власника (споживача комунальних послуг) обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг і оплачувати житлово-комунальні послуги навіть у випадку відсутності такого договору.

Суд зазначає, що сама по собі відсутність договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати за комунальні послуги.

Доводи відповідача про безпідставність вимог позивача, а також надані на підтвердження своїх заперечень копії листів, звернень, заяв, актів, фотозображень та інших документів, які, як вважає ОСОБА_1, свідчать про неякісне та неналежне надання послуг позивачем, судом відхиляються, оскільки останні складено без дотримання, встановленої ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», процедури та порядку оформлення актів-претензій споживачів до виконавців, а тому не усувають і не скасовують обов'язку відповідача здійснювати на користь позивача оплату за утримання житла і використані комунальні послуги та погасити заборгованість, що виникла.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України, передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, за ч. 4 ст. 60 ЦПК України, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно товарного чеку від 03 лютого 2015 року виданого фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, ОСОБА_1 придбала будівельні матеріали на загальну суму 341,00 грн., що, як визнано сторонами, були використані останньою на ремонт під'їзду, а тому підлягають відрахуванню із основної суми боргу відповідачів (а.с. 101).

Статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зі змісту ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до заявлених позивачем вимог строку позовної давності, представник позивача не вказала суду на поважність причин пропущення довірителем строку позовної давності, то суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в зв'язку із спливом позовної давності та стягнення з відповідачів боргу у розмірі, що відповідає заборгованості, яка виникла за період починаючи з листопада 2011 року до листопада 2014 року.

Оскільки, між сторонами не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг та відповідачі не виконують положень наведених нормативно-правових актів, у зв'язку з чим, мають заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення в розмірі 811 грн. 30 коп., що дорівнює 1906,02 грн. (сума основного боргу) - 341,00 грн. (особистих витрат ОСОБА_1 на утримання житла) - 753,72 грн. (заборгованість щодо якої застосовано термін позовної давності).

На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 67, 151, 179 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267, 319 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 196, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Державного житлово-експлуатаційного підприємства "Дослідницьке" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Державного житлово-експлуатаційного підприємства "Дослідницьке" заборгованість з оплати за утримання житла і використані комунальні послуги в розмірі 811 грн. 30 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Державного житлово-експлуатаційного підприємства "Дослідницьке" судовий збір у розмірі 122 грн.00 коп.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2015 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко