Дата документу 26.01.2015
Справа № 334/9379/14-ц
Провадження № 2/334/148/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Нікітенко Н.П., секретарі Сагайдак Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільний за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району до ОСОБА_1, треті особи-ОСОБА_2, ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії

В с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії, а саме повернення технічних засобів реабілітації, отриманих відповідачем для потреб інваліда 1 групи ОСОБА_4, 1928 року народження , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, в якому зазначив, що на обліку в Управлінні знаходиться справа по забезпеченню технічними та іншими засобами реабілітації ОСОБА_4, 1928 року народження, , інваліда ВВВ 1 групи.

На підставі індивідуальної програми реабілітації інваліда № 451, заяви інваліда від 26.05.2010 року, управлінням були видані наступні технічні та інші засоби реабілітації ходунки (модель - ХрД-08) для потреб інваліда, строк експлуатації яких складає чотири роки (до 26.05.2014) 26.05.2010 - одержала ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними відмітками в накладній від 26.05.2010 та у картці особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації та кімнатну коляску (модель - 874В56-54) для потреб інваліда, строк експлуатації якої складає чотири роки (до 16.07.2014) 16.07.2010 , яку одержала ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідними відмітками в накладній від 16.07.2010 та у картці особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується відповідним актовим записом у списку померлих, які управління одержує з органів РАЦС.

ОСОБА_1 був повідомлений про обов'язок повернути вказані предмети реабілітації, але він не повернув технічні засоби реабілітації померлого інваліда, внаслідок чого позивач змушений звернутися з позовною заявою до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на ті ж самі підстави, які зазначені в позові , просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти позову , суду пояснив, що при житті матері з нею не проживав і предмети реабілітації не отримував . Лише після смерті матері, через півроку, коли отримав свідоцтво про право власності на спадщину, він потрапив в квартиру, але засобів реабілітації в квартирі не було.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає позов Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району саме до ОСОБА_1 не обґрунтованим і таким , що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району знаходиться справа по забезпеченню технічними та іншими засобами реабілітації інваліда загального захворювання 1 групи ОСОБА_4, 1928 року народження .

На підставі індивідуальної програми реабілітації інваліда № 451, заяви інваліда від 26.05.2010 року, управлінням були видані наступні технічні та інші засоби реабілітації ходунки (модель - ХрД-08) для потреб інваліда, строк експлуатації яких складає чотири роки (до 26.05.2014) 26.05.2010 , які одержала ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними відмітками в накладній від 26.05.2010 та у картці особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації та кімнатну коляску (модель - 874В56-54) для потреб інваліда, строк експлуатації якої складає чотири роки (до 16.07.2014) 16.07.2010 , яку одержала ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідними відмітками в накладній від 16.07.2010 та у картці особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації.

З повідомлення Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про громадян, які померли в жовтні 2013 року для зняття з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, 1928 року народження померла, що підтверджується відповідним актовим записом у списку померлих, які управління одержує з органів РАЦС.

Згідно п. 4 ст. 11 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених нормативно-правовими актами: створюють умови для забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів, виходячи з їх потреб та відповідно до рекомендацій медико соціальних експертних комісій (лікарсько-консультативних комісій лікувально-профілактичних закладів), технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом та реабілітаційними послугами.

Технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів є: протезно-ортопедичні вироби, у тому числі ортопедичне взуття; спеціальні засоби для самообслуговування та догляду; засоби для пересування; допоміжні засоби для особистої рухомості, переміщення та підйому; меблі та оснащення; спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією; спеціальні засоби для освіти (включаючи літературу для сліпих) і зайняття трудовою діяльністю; спеціальне фізкультурно-спортивне обладнання і спорядження, спортивний інвентар.

Згідно п.4 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей інвалідів та інших окремих категорій населення, інвалідів, дітей-інвалідів, інші особи забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації без права їх продажу, дарування і передачі протягом строку, на який видається такий засіб.

Пунктом 26 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей інвалідів та інших окремих категорій населення, інвалідів, дітей-інвалідів, передбачено, що у разі смерті інваліда, дитини-інваліда, іншої особи виданий безоплатно технічний або інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається місцевому органу праці та соціального захисту населення членами сім'ї померлого інваліда чи іншої особи. Перелік технічних та інших засобів реабілітації, що підлягають поверненню, затверджує Мінсоцполітики.

У разі відмови членів сім'ї померлих інвалідів, дітей-інвалідів, інших осіб повернути технічні та інші засоби реабілітації проводиться їх вилучення за рішенням суду.

Як зазначалося вище, засоби реабілітації для ОСОБА_4 було отримано ОСОБА_2 та ОСОБА_6., про що є відповідні заяви та відмітки в накладних на а.с. 7-10.

Тобто, Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району не надано жодного доказу, щодо отримання відповідачем ОСОБА_1 засобів реабілітації для ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4.відповідно до Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей інвалідів та інших окремих категорій населення, інвалідів, дітей-інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321, вказані технічні засоби мали бути повернуті Управлінню членами сім'ї померлого інваліда або іншими особами.

Однак позивачем не надано жодного доказу, що відповідач ОСОБА_1 проживав з інвалідом та отримував для неї засоби реабілітації. Навпаки, в судовому засіданні відповідачем та матеріалами спадкової справи доведено, що останній проживав та був зареєстрований за іншою адресою.

Крім того, відповідно до п. 26 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей інвалідів та інших окремих категорій населення, інвалідів, дітей-інвалідів, передбачено, що у разі смерті інваліда, дитини-інваліда, іншої особи виданий безоплатно технічний або інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається місцевому органу праці та соціального захисту населення членами сім'ї померлого інваліда чи іншої особи. Перелік технічних та інших засобів реабілітації, що підлягають поверненню, затверджує Мінсоцполітики .

Але з наданих до суду матеріалів вбачається, що з позовом про зобов'язання вчинити певні дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району звернулось 30.09.2014 року, однак термін експлуатації ходунків (модель - ХрД-08) для потреб інваліда, строк експлуатації яких складає чотири роки, закінчився 26.05.2014, а коляски (модель - 874В56-54) для потреб інваліда, строк експлуатації якої складає чотири роки закінчився 16.07.2014 року. Тобто, позивачем порушено вимоги п.26 Правил.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" суд, -

В и р і ш и в :

У позові Управлінню праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району м. Запоріжжя до ОСОБА_1- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення..

Суддя: Нікітенко Н. П.