Номер провадження: 22-ц/785/1660/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 і Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД-92" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

встановила:

11 лютого 2011р. ОСОБА_3 звернулася з позовом, який остаточно уточнив, просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД-92" матеріальну шкоду в сумі 12017грн. і моральну шкоду в сумі 25000грн., заподіяну внаслідок залиття квартири і судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В грудні 2010р. приміщення суміжних кімнат її квартири, яка розташована на другому поверсі в зазначеному будинку, було затоплено відповідачами, які проживають на третьому поверсі безпосередньо над пошкодженими приміщеннями.

По факту затоплення вона викликала аварійну службу, якою було з'ясовано, що причиною є теча в системі центрального опалення, як результат механічного пошкодження магістралі центрального опалення в квартирі № 21. Теча була викликана халатним користуванням відповідачами та членами їх сім'ї сантехнічними приладами, а також самовільного несанкціонованого ремонту труб. Витрати на ремонтно-відновлювальні роботи з урахуванням вартості будівельних матеріалів складають 12017грн.

Окрім матеріальних збитків їй нанесенні моральні страждання, які вона оцінила в сумі 25000грн, та вони полягають у душевних стражданнях, пов'язаних з руйнуванням її житла мешканцями квартири № 21 на протязі тривалого часу, що призводить до суттєвого погіршення умов проживання для її родини (том 1 а.с.3-4, 60, 130, том 2 а.с.10-11).

Рішенням суду від 06 листопада 2014р. позов ОСОБА_3 задоволено частково (том 2 а.с.92-95).

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, Житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД-92" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 12017грн.

Суд стягнув моральну шкоду на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 в сумі 1000грн., з ОСОБА_4 в сумі 1000грн, з Житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД-92" в сумі 2000грн.

Судом стягнути судові витрати на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 в сумі 305грн.34коп., з ОСОБА_4 - 305грн.34коп., з Житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД-92" - 305грн.34коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд першої інстанції задовольнив частково позов з порушенням вимог матеріального та процесуального права, не врахував усі обставини по справі та той факт, що її вини в залитті квартири позивачки немає (том 2 а.с.99-102).

В апеляційній скарзі Житлове управління фірми "Ренесанс ЛТД-92" просить рішення суду змінити в частині задоволення позову про стягнення шкоди саме з фірми, ухвалити в цій частині рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з фірми на користь позивача шкоду, порушив вимоги матеріального та процесуального права та не з'ясував усі обставини по справі (том 2 а.с.111-115).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, апелянтів ОСОБА_2, представника Житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД-92", позивача ОСОБА_3, адвоката в її інтересах, відповідача ОСОБА_5, представника неповнолітньою відповідачки ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_3 з урахуванням наступного.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ЦПК України рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014р. не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_3 надала відповідні докази на підтвердження свого позову.

Судова колегія не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є власниками 286/1000 частини квартири АДРЕСА_3, а ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9 є власниками 714/1000 частин квартири АДРЕСА_3.

Всі співвласники квартири АДРЕСА_3 відповідають за належне утримання в цій квартирі санітарно-технічного обладнання, а "Ренесанс ЛТД - 92" є підприємством, що надає послуги з утримання будинків, спору та прибудинкових територій і є виконавцем послуг щодо утримання внутрибудинкової мережі теплопостачання цього будинку.

Сторони у справі не оспорювали факт заливу квартири № 19 саме з квартири № 21, і те, що центральне опалення у квартирі № 21 відрізано від стояків центрального опалення, яким власники квартири № 21 не користуються, і є питання щодо технічної правильності виконання цього від'єднання, а також, що течія відбулася з залишку труби, яка розташована в приміщенні належному відповідачам ОСОБА_7, які підтвердили це в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Однак, відповідач ОСОБА_2 заперечувала, що саме з її вини відбулася вказана теча внаслідок проведення нею ремонту в належному їй приміщенні в даній квартирі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2012р. у задоволені позову ОСОБА_3 було відмовлено (том 1 а.с.205-211).

При цьому суд першої інстанції погодився з тим, що дійсно мала місце течія з системи центрального опалення з квартири над квартирою позивача, внаслідок чого відбулося залиття гарячою водою квартири позивача, але вважав, що акт про залиття не відповідає вимогам про складання акту, що позивач не надала належних та допустимих доказів встановлення дійсних, а не припущених причин виникнення прориву труби системи теплопостачання у квартирі відповідачів, і не довела, що вказані причини, пов'язані з протиправними діями чи бездіяльністю солідарних відповідачів, також суд послався на недоведеність виникнення у відповідачів солідарного обов'язку по завданій шкоді і її розміру.

Судова колегія апеляційного суду Одеської області частково погодилася з вказаними висновками суду першої інстанції, та постановила рішення від 20 листопада 2012р. про зміну рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині, пославшись також на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не визначився з правильним застосуванням положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення щодо обов'язків споживачів послуг та виконавців, і законодавства щодо точок розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві тощо.

Крім того, апеляційній суд вказав, що суд першої інстанції розглянув справу без притягнення до участі у справі усіх заінтересованих осіб, зокрема, співвласника квартири № 21 - ОСОБА_4, не вияснив підстави пред'явлення вимог про солідарне стягнення шкоди наряду з іншими відповідачами і до житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД - 92" за відсутності їх обґрунтування у позові ОСОБА_3 стосовно цього управління.

Тому апеляційний суд прийшов до висновку, що за заявлених ОСОБА_3 позовних вимог з вказаним у позові колом відповідачів відсутні підстави для задоволення заявленого у справі позову, але з наведених апеляційним судом підстав.

При цьому суд роз'яснив, що ОСОБА_3 не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом з поставленням питання у встановленому законом порядку стосовно відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири з притягненням до участі у справі усіх заінтересованих осіб та чітким обґрунтуванням своїх вимог стосовно усіх відповідачів з урахуванням вимог ст. ст. 1166, 1190 ЦК України (том 1 а.с.269-272).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 27 березня 2013р. рішення Приморського районного суд м. Одеси від 25 липня 2012р. та рішення апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2012р. було скасовано, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1 а.с.313-315).

При цьому судом касаційної інстанції було вказано, що суд першої інстанції на порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України, та апеляційній суд на порушення вимог статей 303, 316 ЦПК України не визначилися із характером спірних правовідносин, не дали належної оцінки наданим позивачкою доказам, не встановили та не зазначили у рішеннях причини залиття квартири № 19, фактично не визначилися із особою, відповідальною за завдану шкоду, а також належним чином не з'ясували: діями чи бездіяльністю кого з відповідачів було завдано шкоди позивачці, в чому такі дії чи бездіяльність полягали, не вирішено питання про залучення до участі у справі співвласника квартири № 21 - ОСОБА_4 (том 1 а.с.314зворот-315).

Відповідно до вимог ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Однак, вказані вимоги ч.4 ст.338 ЦПК України судом першої інстанції при новому розгляді справи виконані не були і суд в порушені вказаних вимог ЦПК України постановив рішення суду про задоволення позову ОСОБА_3 частково, так і не встановив та не зазначив у рішенні суду причини залиття квартири № 19, стягнув шкоду солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, фірми "Ренесанс ЛТД-92" не зазначив в рішенні суду чому саме з вказаних відповідачів слід стягнути шкоду, чому саме в солідарному порядку та залучив до участі у справі співвласника квартири № 21 - ОСОБА_4 , не сповістив його про слухання справи належним чином і не звернув увагу на те, що ОСОБА_4 тривалий час не мешкає в квартирі, та взагалі не мешкає на території України (том 2 а.с.92-95).

Так, суд першої інстанції лише констатував викладене в актах від 17 січня 2011р. на а.с.61, 143 том 1, та вказав, що таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено вину відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, а також Житлового управління фірми "Ренесанс ЛТД-92" в залитті квартири АДРЕСА_1, що належить позивачці, тому з вказаних відповідачів на користь позивачки солідарно слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 12017грн.

Однак, з вищевказаних актів не вбачається з яких причин виникла аварійна теча з труби центрального опалення.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судова колегія вважає, що не може бути належним доказом про причини залиття квартири № 19 та встановлення винних осіб, викладене в акті від 17 січня 2011р. на а.с.143 том 1 наступне:

"Причиною залиття стало порушення цілісності труби центрального опалення під хомутом, встановленим мешканцями квартири № 21 на трубі, що йде від стояка центрального опалення, розташованого в кімнаті, що належить ОСОБА_5, в сусідню кімнату, що належить ОСОБА_2 Порушення цілісності вказаної дільниці труби могло статися тільки внаслідок механічного (фізичного) впливу на трубу. Воно могло бути здійснено в процесі ремонтних робіт, які проводилися на той момент в сусідній кімнаті, що належить ОСОБА_2".

Оскільки вищевказані висновки про можливість причин, з яких сталося залиття та можливість вини ОСОБА_2 є фактично припущенням, яке не може бути покладено в основу рішення суду. Відносно фірми "Ренесанс ЛТД-91" судом першої інстанції взагалі не вказано в чому саме полягає вина фірми.

Слід зазначити, що з висновку експертизи № 012/2010 від 28 грудня 2010р., яка була проведена за заявою ОСОБА_3, вбачається, що експерт не встановив причину залиття квартири № 19, а на причини залиття квартири № 19, послався на лист КП "Аварійна служба Приморського району" за №136 від 03 грудня 2010р., з якого вбачається, що служба лише констатувала виїзд на місце, усунення течі шляхом перекриття задвижок в елеваторному вузлі центрального опалення, без вказівки причин залиття квартири (а.с.14 том 1).

За весь час розгляду вказаної справи судом першої інстанції взагалі не ставилося питання про призначення по справі експертизи про встановлення причин аварійної течії труби в квартирі № 21 і причин залиття квартири № 19.

Судом апеляційної інстанції було запропоновано сторонам подати клопотання про призначення по справі експертизи про встановлення причин аварійної течії труби в квартирі № 21 і причин залиття квартири № 19, надання інших доказів на підтвердження позову або на заперечення позовних вимог, але сторони відмовилися від надання доказів та проведення відповідної експертизи.

Судова колегія вважає, що з урахуванням того, що судом першої інстанції при ухвалені рішення суду про частково задоволення позову ОСОБА_3 були порушені вимоги ч.4 ст.338 ЦПК України та не встановлені і не зазначені у рішенні суду причини залиття квартири № 19, тощо, слід рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_3

Керуючись ст.303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і апеляційну скаргу Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014р. - скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра