ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1526/13-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого:судді Юхименко О.М.,

За участі секретаря: Озерської Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Золочів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області в якому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними забудовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову вказав, що з червня 2002 року він проживає у спірному будинку зі згоди його власника ОСОБА_3, який надав йому всі правовстановлюючі документи та ключі від житлового будинку. Починаючи з того часу він почав користуватися повністю житловим будинком та за проханням власника став здійснювати комунальні платежі від його імені. У подальшому він пояснив що вказаний житловий будинок йому не потрібен та позивач може переоформити його,однак встигнути офіційно переоформити будинок не змогли так як в лютому 2003 року ОСОБА_3 помер. На день смерті ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_2 , спадкоємицею ОСОБА_3 є його рідна сестра ОСОБА_4Разом із тим відповідач ОСОБА_4 у встановленому порядку не прийняла спадщину після смерті брата, хоча 11.11.2009 року звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про те, що вона не вступала в управління або володіння спадковим майном, а тому не претендує на спадщину після брата. По сьогоднішній день позивач продовжує проживати у сказаному житловому будинку разом зі своєю родиною. Добросовісно і безперервно володіє та відкрито користується даним майном, звернувшись до Гур'єво-Козачанської сільської ради та КП «АІБ Золочівського району» з приводу визнання за ним права власності на дане домоволодіння за набувальною давністю йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву в якій проти позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу за відсутності їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи,прийшов до наступного.

З інформації КП «АІБ Золочівського району» Харківської області від 21.12.2012 року №303 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 числиться за померлим ОСОБА_3 згідно інформації наданої виконкомом Гур'єво-Козачанської сільської ради від 05.12.2012 року за №02-16/257, по-господарській книзі №2, особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 8,14)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Гур'єво-Козачанською сільською радою Золочівського району Харківської області.

Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 62,2 квадратні метри, житловою 44,2 квадратні метри складається з приміщень: кухні площею 11,1 квадратні метри, житлових кімнат площею 14,6 квадратні метри,20,7 квадратні метри, 8,9 квадратні метри,коридору 3,7 квадратні метри, комори 3,2 квадратні метри та господарських будівель веранди літ.«а», ґанку літ «а1», сараю літ.«Б», погріба літ. «В», вбиральні літ. «Г», орогожі №1-2, колонки №3 що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок (інвентаризаційна справа №149) (а.с.9-11)

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 володів житловим будинком АДРЕСА_1, на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі №2, особовий рахунок НОМЕР_1

Актом комісії у складі депутата Гур. Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_5 , сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 20.10.2013 року затверджено той факт, що ОСОБА_2 проживає з 01.06.2003 року по даний час в спірному домоволодінні постійно та користується земельною ділянкою розташованою по АДРЕСА_1.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається що ОСОБА_4 померла,ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повідомлення Бородянської районної державної нотаріальної контори слідує, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась.

Як до смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так і до сьогоднішнього дня позивач проживав та продовжую постійно проживати у житловому будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою значно більше 10 років. Виступаючи в ролі власника зазначеного нерухомого майна, своєю працею, зі своїх матеріалів, власними силами, для задоволення власних потреб, з метою підтримання цієї нерухомості у придатному стані для проживання здійснював її ремонт у іншому разі житловий будинок повністю втратив би призначення житлової будівлі.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося затри роки до набрання чинності цим Кодексом.

Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п. 1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2001 року.

Отже, згідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Спірний житловий будинок відповідає характеристикам нерухомого майна та може експлуатуватися за призначенням.

Враховуючи наведену норму закону, є підстави для набуття позивачем право власності на чуже майно на підставі набувальної давності, оскільки він:

- заволодів будинком добросовісно, протягом всього часу володіння будинком був впевнений, що на цей будинок не претендують інші особи, і він отримав цей будинок з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

- продовжує володіти будинком відкрито, без таємниць, що є очевидним для всіх третіх осіб, і безперервно, до нього не пред'являвся правомочною особою позов про повернення будинку;

- продовжує володіти будинком протягом установленого терміну - 10 років.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач володіє спірним будинком, як власним, добросовісно, відкрито та безперервно. Володіючи спірним будинком, позивач не здійснював та не здійснює будь-яких протиправних дій та не порушує своїм володінням прав та інтересів третіх осіб. За весь час ніхто не ставив вимоги про звільнення будинку. Оскільки він володіє спірним будинком вже більше десяти років, тому набув право власності на нього за набувальною давністю.

Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Враховуючи викладене, позивач добросовісно заволодів житловим будинком так як фактично на цей час він нікому не належить, ніхто за цей час не заявляв до нього вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, він продовжує відкрито та безперервно володіти спірним будинком більше десяти років, тобто з червня 2002 року тобто є підстави для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарчими спорудами.

Керуючись ст.ст. 10,11,27,31,57-60,209,212,215 ЦПК України, ст.. 344 ЦК України, суд,

В И Р І ШИ В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 Володимировича- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Юхименко О. М.