АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

11 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 17 листопада 2014 року постановлено ухвалу, згідно якої суд задовольнив заяву позивача, шляхом заборони приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчиняти дії з видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкова справа №24/2014 до вирішення спору по суті /а.с. 30/.

З цією ухвалою не погодився ОСОБА_2 і звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просять скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону / а.с. 33-34/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених, вимог колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду, в силу ст. 312 ЦПК України, скасувати та передати на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на частину майна, а саме на житловий будинок із господарчими спорудами за адресою АДРЕСА_1 /а.с.3-8/.

11 листопада 2014 року в рамках спадкової справи №24/2014 приватним нотаріусом ОСОБА_6 було видано відповідачу, як єдиному спадкоємцю на підставі ст.1261 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Та з зазначеного свідоцтва вбачається, що до складу спадщини входить домоволодіння із господарчими спорудами за адресою АДРЕСА_1, яке відповідно до заявлених вимог позивача є предметом позову /а.с.35/.

13 листопада 2014 року позивач звернувся до суду с заявою про забезпечення позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчиняти дії з видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкова справа №24/2014 /а.с.28-29/.

17 листопада 2014 року суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу про задоволення зазначеної заяви ОСОБА_3, шляхом забезпечення позову видом обраним позивачем до вирішення спору по суті /а.с.30/.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Нормами ч.2 ст.152 ЦПК України передбачений вид забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",- розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, виходив з того, що суть позову стосується визнання спадкового майна особистою власністю одного з подружжя, без укладення шлюбу та існує реальна загроза відчуження спадкового майна.

Однак, з таким висновком колегія суддів погодитися не може, оскільки суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини по справі та не врахував, що 11 листопада 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 було видано відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5, тобто до моменту звернення позивача з заявою про забезпечення позову. Також суд приходить до висновку щодо безпідставності обраного ОСОБА_3 виду забезпечення позову враховуючи вищенаведене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року - скасувати та передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.