У х в а л а

16 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів позики та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ії чоловік ОСОБА_8, вона є єдиним спадкоємцем за законом. Зазначає, що вона та померлий проживали без реєстрації шлюбу з 1 березня 1989 року по 3 листопада 2009 року - день реєстрації шлюбу. Після смерті чоловіка при відкритті сейфу вона виявила наявність боргових розписок, за якими померлий надавав кошти у позику. Вважає, що такі розписки є борговими документами, що підтверджують факт укладення договорів позики, згоду на укладення яких вона, як дружина, не надавала. Просила встановити факт проживання без реєстрації шлюбу, визнати недійсними зазначені договори позики, у порядку двосторонньої реституції стягнути на ії користь з відповідачів кошти.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 3 листопада 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 11 січня 1989 року по 3 листопада 2009 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року у відкритті касаційного провадження відмовлено за п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції ст. ст. 65, 74 СК України.

Згідно із ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до заяви копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року, від 4 червня 2014 року, від 8 жовтня 2014 року, від 29 жовтня 2014 року, від 29 жовтня 2014 року, від 5 листопада 2014 року, від 17 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Із доданих до заяви копій ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2013 року, від 4 червня 2014 року, від 8 жовтня 2014 року, від 29 жовтня 2014 року, від 29 жовтня 2014 року, від 5 листопада 2014 року, від 17 грудня 2014 року випливає різне визначення предмета регулювання правових норм, різні підстави та зміст позовних вимог й різні фактичні обставини у порівнянні із судовим рішенням, про перегляд якого подається заява.

Таким чином, зі змісту доданих копій ухвал не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів позики та стягнення коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

В.А. Черненко