233 № 233/1698/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Міросєді А. І.,

при секретарі Ульянцевій С.А.,

з участю:

прокурора Чернякової Г.О.,

позивачки --

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Костянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_2 до Костянтинівського медичного училища () «про стягнення недоплаченої стипендії», -

в с т а н о в и в :

Костянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах позивачки ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Костянтинівського медичного училища про стягнення недоплаченої стипендії, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що до Костянтинівської міжрайонної прокуратури надійшло звернення ОСОБА_2 з приводу порушення її прав при нарахуванні та виплаті стипендії. Встановлено, що ОСОБА_2Ю, з 01 жовтня 2014 року по даний час навчається на 1-му курсі Костянтинівського медичного училища на бюджетній формі навчання та отримує стипендію на загальних підставах. Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на момент вступу доньки на навчання до медичного училища мав стаж роботи під землею тривалістю 18 років, що підтверджується довідкою з ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля». Таким чином, ОСОБА_2, відповідно до норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», має право на отримання гарантованої законом виплати у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у той час, як за період навчання з жовтня 2014 по грудень 2014 року вказаному студенту виплачувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року утворилася недоплата по виплаті стипендії ОСОБА_2 на загальну суму 2004,00 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є студентом, єдиним джерелом її доходів на даний час є стипендія, а тому вона самостійно не може захистити свої майнові права та звернутись за юридичною допомогою, Костянтинівською міжрайонною прокуратурою встановлені підстави для представництва в суді інтересів останньої шляхом предявлення позовної заяви про стягнення недоплаченої стипендії. Посилаючись на вищевикладене, просив стягнути з Костянтинівського медичного училища на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті стипендії у сумі 2004,00 грн.

У судовому засіданні прокурор Чернякова Г.О. позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, подавши письмове заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно з п.8 ч.3 ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Крім того, ч.2 ст. 62 Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ректора (директора) Костянтинівського медичного училища від 25.09.2014 № 102-О позивачку ОСОБА_2 з 01.10.2014 року зараховано на навчання до Костянтинівського медичного училища поза конкурсом на умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що також було доведено представником відповідача (а.с. 6, 7).

Як встановлено судом, з 01.10.2014 р. по даний час ОСОБА_2 навчається у вказаному навчальному закладі на першому курсі за напрямом підготовки 5.12010101 «лікувальна справа. Фельдшер» за державним замовленням.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на момент вступу доньки на навчання до Костянтинівського медичного училища мав стаж роботи під землею тривалістю 18 років, що підтверджується довідкою з ВП «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля» від 08.07.2013 р. № 6/334, архівною довідкою ДП «Дзержинськвугілля» від 02.07.2013 р. № 16/851, історичною довідкою ДП «Дзержинськвугілля» від 02.07.2013 р. № 16/850 та копією трудової книжки (а.с. 10, 11, 12, 13).

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не суперечить статті 3 Закону України «Про вищу освіту», у якій держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, позивачка ОСОБА_2 має право на отримання гарантованої законом виплати у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

З довідки про доходи № 53 від 31.03.2015 р. вбачається, що за жовтень-грудень 2014 року ОСОБА_2 отримала щомісячну державну стипендію у розмірі, визначеному відповідно до Порядку призначення і виплат стипендій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2004 року № 882, в межах виділених бюджетних асигнувань, у розмірі 550,00 грн. на місяць, тоді як згідно зі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» цей розмір має бути більшим і повинен відповідати розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб.

Оскільки ОСОБА_2 є донькою шахтаря (а.с. 8) зі стажем підземної роботи більше 15 років, з початку навчання їй мала бути призначена стипендія в розмірі встановленого на той час прожиткового мінімуму для працездатних осіб з коригуванням цього розміру із зміною прожиткового мінімуму.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» із змінами та доповненнями передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року складає 1218 грн.

Встановлено, що всупереч зазначеним нормативно-правовим актам, з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року ОСОБА_2 стипендія за вищевказані періоди навчання нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розрахунок суми не нарахованої та невиплаченої стипендії відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» складається з різниці прожиткового мінімуму для працездатних осіб та нарахованої ОСОБА_2 стипендії (а.с. 15), який перевірений судом та визнаний правильним.

З вищевикладеного вбачається, що зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії ОСОБА_2 у період із 01.10.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 2004,00 грн., що свідчить про порушення прав ОСОБА_2 на належне соціальне забезпечення.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях на ті обставини, що позивачка не зверталася до відповідної комісії з питання призначення стипендії відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і кошторисом названого навчального закладу не передбачені видатки на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст. 5 Закону, судом до уваги не приймаються, оскільки вказаною нормою виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від певних дій самого студента, наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, де навчається студент, а також даний Закон на час спірних правовідносин не втратив чинність.

Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 р. № 882 «Питання стипендіального забезпечення» окремо не передбачена виплата стипендій соціальних чи академічних особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі, але у даному випадку він застосуванню не підлягає, оскільки звужує обсяг пільг для осіб, які підпадають під дію Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Закон має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, і саме він має застосовуватись.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 8,10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік»,-

в и р і ш и в :

Позов Костянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_2 до Костянтинівського медичного училища () «про стягнення недоплаченої стипендії» задовольнити.

Стягнути з Костянтинівського медичного училища () в користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1, 2004 (дві тисячі чотири) грн. 00 коп. заборгованості по виплаті стипендії за період навчання із 01.10.2014 року по 31.12.2014 року.

Стягнути з Костянтинівського медичного училища () в дохід держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя