АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/205/К/15 Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2014 року, якою повернуто позовну заяву ОСОБА_2 до комунального підприємства "Міський тролейбус" про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства "Міський тролейбус" про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2014 року зазначену позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду за місцем знаходження відповідача чи позивача.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про непідсудність даної справи Жовтневому районному суду м.Кривого Рогу, оскільки позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_2, що відноситься до Жовтневого району, у якому позивач фактично проживає, про що свідчить довідка квартального комітету та витяг з домової книги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 для звернення до належного суду за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що підприємство відповідача зареєстровано у Довгинцівському районі м.Кривого Рогу, позивач згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, доказів зареєстрованого місця проживання у Жовтневому районі м.Кривого Рогу нею не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 107 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У пункті 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз'яснено, що питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема, главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження.

Якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

При вирішенні зазначених питань суди також мають враховувати роз'яснення, що містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року № 15-рп/2001 (справа щодо прописки).

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до положень ст.2 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні Свобода пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно паспортних даних зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1

Тобто, беручи до уваги альтернативну підсудність, передбачену ч.1 ст. 110 ЦК України для позовів, що виникають з трудових правовідносин, які можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, позивачу ОСОБА_2 слід було звернутися з даним позовом або до Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу, - за місцем реєстрації відповідача, або до відповідного суду за місцем свого зареєстрованого проживання у Кіровоградській області.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_2 для звернення до належного суду за підсудністю, є правильним.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідно до договору дарування їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_2, що відноситься до Жовтневого району м.Кривого Рогу, де вона фактично проживає та у ньому зареєстровані члені її сім*ї, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки ч.1 ст. 110 ЦК України передбачено право позивача у трудовому спорі на пред'явлення позову за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, а не за фактичним місцем проживання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, як така, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, - залишенню без змін на підставі п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: