12 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І., Журавель В.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Київської міської ради, Садівничого товариства «Дніпро-1», треті особи: Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Управління державного земельного кадастру Головного управління державного земельного агентства у м. Києві, Перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсними, незаконними та скасування рішень, визнання недійсним акту на земельну ділянку, скасування державної реєстрації, поділ спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування та відшкодування майнової шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року
в с т а н о в и л а:
У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Київської міської ради, Садівничого товариства «Дніпро-1» (далі - СТ «Дніпро-1»), треті особи: Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Управління державного земельного кадастру Головного управління державного земельного агентства у м. Києві, Перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсними, незаконними та скасування рішень, визнання недійсним акту на земельну ділянку, скасування державної реєстрації, поділ спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування та відшкодування майнової шкоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, який був членом СТ «Дніпро-1» та якому була виділена садова ділянка НОМЕР_1, площею 0,35 га, за адресою
АДРЕСА_1, на якій він у 2001 році розпочав будівництво садового будинку. ОСОБА_7 був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з незавершеного будівництва садового будинку та вказаної земельної ділянки, а також грошових вкладів у банківських установах. Позивач зазначала, що вона є спадкоємцем першої черги за законом. Іншим живим спадкоємцем на час смерті батька був його син ОСОБА_8 Про смерть батька позивач дізналася 5 вересня 2005 року, після чого 17 липня 2006 року сплатила СТ «Дніпро-1» членські внески за 2002-2006 роки, а
17 листопада 2008 року - за 2006-2008 роки. Після смерті батька позивачу стало відомо, що у 2005 році ОСОБА_5, яка є невісткою померлого, була прийнята в члени СТ «Дніпро-1». У зв'язку з цим на неї було переоформлено вказану садову ділянку. Згідно рішення Київської міської ради від 24 травня 2007 року № 561-2/1222 відповідачці було передано у власність вказану земельну ділянку та видано державний акт на право власності від 15 вересня 2008 року серії ЯЖ № 006528. Вказані дії порушують її права як спадкоємця, у зв'язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила позовні вимоги задовольнити.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня

2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Київської міської ради,

СТ «Дніпро-1», треті особи: Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Управління державного земельного кадастру Головного управління державного земельного агентства у

м. Києві, Перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсними, незаконними та скасування рішень, визнання недійсним акту на земельну ділянку, скасування державної реєстрації, поділ спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування та відшкодування майнової шкоди відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року рішення Дарницького районного суд м. Києва від 17 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належно оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що остання фактично вступила в управління або володіння спадковим майном померлого батька. Крім того, судами встановлено, що позивач після смерті батька з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, спадкова справа щодо нерухомого майна померлого не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось, заповітів померлим не складалось.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня

2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 листопада

2014 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня

2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 листопада

2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Київської міської ради, Садівничого товариства «Дніпро-1», треті особи: Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Управління державного земельного кадастру Головного управління державного земельного агентства у

м. Києві, Перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсними, незаконними та скасування рішень, визнання недійсним акту на земельну ділянку, скасування державної реєстрації, поділ спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування та відшкодування майнової шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко В.І. Журавель