Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1193/15 Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

При секретарі: Остащенко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є її сусідкою і вона збудувала сарай на межі сусідньої земельної ділянки без дозволу на виконання будівельних робіт. При обстеженні земельної ділянки було виявлено самовільно збудовані господарські споруди з боку відповідача, які перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівель та карнизів. Відповідачу було видано припис про усунення виявлених порушень, але вона його не виконала.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визнати дії відповідача щодо самовільного будівництва господарських споруд незаконними та зобов'язати усунути перешкоди в користуванні належної їй земельної ділянки, шляхом демонтажу самовільно збудованих господарських споруд.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно збудованих господарських споруд.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, належить житловий будинок та земельна ділянка, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є її сусідкою і вона збудувала сарай на межі сусідньої земельної ділянки без дозволу на виконання будівельних робіт. При обстеженні земельної ділянки було виявлено самовільно збудовані господарські споруди з боку відповідача, які перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівель та карнизів.

Згідно відповіді інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області від 17.12.2013 року при проведенні перевірки на межі АДРЕСА_1, виявлено самовільно збудовані господарські споруди, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не забезпечено влаштування необхідними інженерно-технічними заходами, які перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівель та карнизів суміжних ділянок і відповідачу надано припис про усунення виявлених порушень в строк до 15.04.2014 року. З приводу зазначеного складено протоколи про накладенні адміністративного штрафу на відповідача на підставі ч. 1 ст. 96, 97 КУпАП.

Таким чином, висновок суду про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач самовільно збудував сарай, чим порушив право позивача щодо володіння, розпорядження та користування належною йому земельною ділянкою є обгрунтованим, підстав для скасування рішення суду колегія не вбачає.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивач не є власником земельної ділянки та не встановлена її межа, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки зазначені обставини встановлені інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області при проведенні перевірки, за результатами якої відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: