Провадження № 2/522/1790/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Абухіна Р.Д.

за участю секретаря - Гонтар Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - "Про стягнення заборгованості", -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача борг у сумі 632 000 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3 654 грн.

Позивач та його представник, будучи сповіщеними належним чином, до суду не з'явились, надавши судові письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за відсутності представника позивача.

Відповідач, будучи сповіщеними належним чином, про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явився. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, не заперечували проти задоволення позову.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов про стягнення боргу задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

20.08.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 суму в розмірі 80 000 дол. США, строком на 1 рік, про що було складено розписку, копія якої наявна в матеріалах справи ( а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками.

Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначає позивач в позові , що до теперішнього часу кошти позивачу повернуті не були, відповідач в телефонних розмовах борг повертати відмовляється.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговим документом- розпискою від 20.08.2013 року, копія якої наявна в матеріалах справи(а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Станом на 14.11.2014 року офіційний курс дол. США складає: 100 од. - 1541,2317 грн., отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 80 000 дол. грн.

Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 3 654 грн.,що підтверджується квитанціями,наявними в матеріалах справи, які підлягають відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає частковому задоволенню задоволенню, у частині стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст.. 14, 15, 526, 530, 533, 536, 545, 612, 625, 626, 1046, 1048, 1050 ЦК України ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - "Про стягнення заборгованості", -задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 28.04.1998 року) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 10.09.1996 року) суму боргу в розмірі 632 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 28.04.1998 року) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 10.09.1996 року) суму сплаченого судового збору в розмірі 3654грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Р.Д.Абухін