АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2048/15 Справа № 208/7339/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т. Я. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 червня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.06.2014 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.61-65).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.06.2014 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості(а.с.55).

Як на підстави апеляційної скарги, ПАТ КБ "ПриватБанк"посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.61-65).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено договір б/н від 06.09.2006 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості за даним кредитним договором вбачається, що відповідач ОСОБА_2 станом на 31.08.2012 року має заборгованість у сумі 27 446,70 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі - 4954.60 грн.; заборгованості по відсоткам - 20708,92 грн.; а також штрафи відповідно до п.8.6. Умови та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1283,18 грн.

Відповідач подала суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідачем платіж не здійснювався, а з вказаним позовом позивач звернувся лише 19.09.2013 року, тобто після спливу позовної давності.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 253,256,258,261,267 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Доводи ПАТ КБ "ПриватБанк" в апеляційній скарзі про те, що при укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки такий договір не укладався.

Користуючись банківською карткою 27.02.2007 року ОСОБА_2 в останнє отримала 4635 грн. і більше карткою не користувалася.

Відповідно до пп.3.1.1 пункту 3 частини ІІ Умов та Правил банківських послуг, строк дії картки вказаний на картці (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Водночас, із Правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Відповідно до положень ст. 257 та ч.3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що було зроблено відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року №6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Умов граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і картка дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, дія якої закінчилася у вересні 2007 року, а банк звернувся до суду з позовом у вересні 2013 року.

В матеріалах справи не містяться даних, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідач продовжував нею користуватися або отримував у ПАТ КБ "ПриватБанк" нову кредитну картку.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: