Справа № 127/683/15-ц
Провадження № 2/127/1488/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про звернення стягнення на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2015 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про забезпечення позову за позовною заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до Фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про звернення стягнення на земельну ділянку.

В вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно: земельну ділянку площею 0,1636 га, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна,15, кадастровий номер земельної ділянки :01:049:0007, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим, позивач у заяві вказує, що Фірма «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю навмисно вчинила відчуження вищевказаної земельної ділянки з метою уникнення цивільно-правової відповідальності за порушення своїх зобовязань та зобовязань позичальника за кредитним договором №08/07-099 від 30.08.2007 року, про що свідчить те, що Фірма «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_1 повязані особи, оскільки остання є учасником Фірма «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю з розміром внеску до статутного капіталу 99,98%, 0,02% статутного капіталу належать директору Фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3, який є батьком ОСОБА_1 У ОСОБА_1 як нового власника земельної ділянки, відсутні будь-які обмеження щодо відчуження земельної ділянки, що ускладнить або унеможливить виконання можливого рішення суду.

У своїй заяві позивач посилається на статут Фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, протокол №28 загальних зборів учасників Фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 03.06.2013 року, однак не надає суду ці документи як документальне підтвердження перерахованих в заяві про забезпечення позову обставин, що підтвердили б реальну загрозу невиконання або утруднення виконання рішення суду.

До заяви про забезпечення позову долучено лише квитанцію про сплату судового збору. Будь яких доказів, які б свідчили про реальні наміри відповідача по справі ОСОБА_1 провести відчуження земельної ділянки, на яку позивач просить звернути стягнення, будь яким шляхом, суду не надано.

За такої доказової бази задоволення внесеної на розгляд суду заяви про забезпечення позову неможливе, оскільки примусить суд висловитись з приводу майбутнього рішення суду та змушує суд до початку розгляду справи по суті надати оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, а як наслідок доказам, які позивачем вказано як на підставу для задоволення позову.

З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

Відмова в задоволенні заяви не позбавляє заявника права повторно звернутися до суду з заявою про забезпечення позову у випадку усунення причин, які стали підставою для відмови в задоволенні заяви, за умови представлення належних та допустимих доказів, вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про звернення стягнення на земельну ділянку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки таке не передбачено ЦПК України.

СУДДЯ :