У Х В А Л А

08 червня 2015 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши заяву Добропільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Нововодянської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Добропільського міжрайонного прокурора в інтересах Нововодянської сільської ради про визнання спадщини відумерлою щодо спадщини, яка відкрилася 10.02.2010 року після смерті ОСОБА_1 у вигляді права на земельну частку (пай) в розмірі 8,49 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Нововодянської сільської ради за межами населеного пункту.

Вивчивши вказану заяву, вважаю необхідним залишити її без руху виходячи з наступного.

У заяві про визнання спадщини відумерлою, відповідно дост.275 ЦПК України, повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Але, всупереч вимогам закону, заявником в заяві взагалі не зазначені необхідні обставини, а саме не зазначено чи є спадкоємці за заповітом і не зазначені докази, які ці обставини підтверджують.

Крім цього, статтею 1277 УК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Тобто, з наведено вбачається, що з заявою про визнання спадщини відумерлою до суду зобов»язаний звертатися саме орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 45 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади повинні надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

В заяві зазначено, що прокурор звернувся до суду з заявою на підставі ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», якою визначені підстави для представлення прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно до ч.3 ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру», підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно ч.5 ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру», за наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями).

Але, відповідно до ч.6 ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру», обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

В своїй заяві прокурор зазначає, що він звертається до суду з даною заявою, оскільки має місце порушення інтересів держави внаслідок невжиття Новодянською сільською радою заходів щодо оформлення права власності на сертифікат, виданий ОСОБА_1.

Але, діюче законодавство не зобов»язує сільські ради здійснювати заходи щодо оформлення прав власності на сертифікати, які видані громадянам, тобто заява фактично не містить обґрунтувань наявності підстав для здійснення представництва прокурором держави в суді.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

З наведеного вбачається, що прокурором при зверненні до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою не дотримані вимоги ст..45 ЦПК України, ст.. 36-1 ЗУ «Про прокуратуру», а саме не зазначено в чому ж полягає порушення інтересів держави, в зв»язку з чим він звернувся до суду з даною заявою та не обґрунтував необхідність захисту інтересів держави.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі пред'явлення позовної заяви особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи (частина перша статті 45 ЦПК), у заяві повинні бути зазначені підстави для такого звернення, а їх незазначення тягне наслідки, передбачені частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Виходячи з положень ст.121 ЦПК, якщо позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ЦПК, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.45, 275, 121, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Добропільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Нововодянської сільської ради про визнання спадщини відумерлою - залишити без руху і надати заявнику термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз»яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала не оскаржується.

Суддя О.В.Здоровиця

08.06.2015