Справа №482/1718/14-ц 19.01.2015 19.01.2015 19.01.2015
Провадження №22-ц/784/128/15
Головуюча першої інстанції: Демінська Л.І.
Категорія - 27 Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

19 січня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Серебрякової Т.В.

Самчишиної Н.В.

із секретарем

судового засідання: Горенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" ( далі - ПАТ "Акцент - Банк" " або Банк) на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17.11.2014 р., у справі за

позовом

ПАТ "Акцент-Банк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

23.09. 2014 р. ПАТ "Акцент-Банк звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 25.04.2008 р. з ОСОБА_4 було укладено договір кредиту, за умовами якого вона отримала 7472 грн. 31 коп. кредиту, зобов'язавшись повернути отримані кошти до 25.04.2010 р.

За умовами цього договору вона мала щомісячними платежами погашати заборгованість перед Банком, у тому числі, здійснювати сплату частки кредиту, процентів за його користування у розмірі 12 % річних, комісії та інших винагород відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифів банку ( далі - Умови, Тарифи) та заявою позичальника, які є невід'ємною частиною кредитного договору.

Внаслідок невиконання позичальницею цих зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої, станом на 22. 08. 2014 р., складає 44927 грн. 58 коп.

Позивач просив про стягнення боргу, з відрахуванням заборгованості у розмірі 12649 грн.10 коп., стягнутої за судовим наказом Новоодеського районного суду від 17.03.2009 р., посилаючись на те, що позичальник допустив порушення кредитної угоди, які є підставою для дострокового стягнення наданого кредиту та усіх належних за договором винагород, пені і штрафів за порушення зобов'язання.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17.11.2014 р. постановлено про задоволенні позовних вимог частково та стягнення з відповідачки 2734 грн. 73 коп.

В апеляційній скарзі Банк ставить питання про скасування рішення, і ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на необгрунтованість висновків суду щодо зменшення пені та відмови у стягненні штрафів.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України грошові зобов'язання, мають виконуватися належним чином.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст. 611 ЦК та умовами договору.

Зокрема, кредитор має вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

В той же час, суд відповідно до передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України умов вправі зменшити розмір неустойки, якщо вона значно перевищує розмір збитків.

При цьому загальний суд зобов'язаний враховувати у правозастосовчій практиці висновки Конституційного суду України з питань конституційного тлумачення норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини.

Зокрема, рішенням Конституційного Суду України від 07.07.2013 р. дано офіційне тлумачення положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Так, Конституційним Судом зазначено, що вимога про нарахування та сплати неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6. ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. ч. 1.2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2008 р. з ОСОБА_4 було укладено договір кредиту, за умовами якого вона отримала 7472 грн. 31 коп. кредиту. За умовами цього договору вона мала щомісячними платежами погашати заборгованість перед Банком, у тому числі, здійснювати сплату частки кредиту, процентів за його користування у розмірі 12 % річних, комісії та інших винагород відповідно до Умов, Тарифів банку ( далі - Умови, Тарифи) та заяви позичальника, які є невід'ємною частиною кредитного договору.

Внаслідок невиконання позичальницею цих зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої, станом на 22. 08. 2014 р., за складає 44927 грн. 58 коп.

За умови відрахування із складу заборгованості 12649 грн.10 коп., стягнутих за судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17.03.2009 р., загальний розмір кредитної забогованості складає 33357 грн. 01 коп., з яких борг за відсотками - 348 грн. 36 коп; борг з комісії - 986 грн. 37 коп., а пеня 32022 грн. 01 коп.

Порушення позичальницею умов кредитного договору, відповідно до приписів ст. ст. 611, 612, 614, 625, 651, 1054 ЦК та вимог п. п. 3.3.3, 5.1-5.4 Умов, є підставою для покладення на неї зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту зі сплатою нарахованих процентів, комісії та пені.

Суд повно та всебічно дослідив зазначені обставини справи дав належну юридичну оцінку наданим доказам і з врахуванням обставин, які свідчать про порушення позичальницею кредитного договору в частині несвоєчасно повернення щомісячних платежів та виходячи з очевидного значного перевищення розміру пені у порівнянні із завданими збитками, ухвалив обґрунтоване та законне рішення про стягнення збитків у розмірі як того вимагав позивач, зменшивши пеню до 1400 грн.

Доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення заборгованості у розмірі 34392 грн. 40 коп. не заслуговують на увагу, оскільки позивач у судовому засіданні вимагав стягнення боргу за відсотками - 348 грн. 36 коп; боргу з комісії - 986 грн. 37 коп. та пені у розмірі - 32022 грн. 01 коп.

При цьому суд першої інстанції на законних підставах, у межах належних йому повноважень, застосував положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру пені.

Інші доводи апелянта висновків суду не спростовують, а тому не дають підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315-315 ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" - відхилити, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17.11.2014 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова