КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7301/14-ц
Провадження № 2/552/101/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Миронець О.К.
за участю секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А.,
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про захист прав споживача,
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд керуючись ч. 4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів постановляє зі згоди позивача заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, 19 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" та ОСОБА_2 укладено договір №960010305 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року. За умовами вказаного договору позивачем на рахунок, відкритий в ПАТ "Імексбанк", внесено грошові кошти в сумі 150000 грн.
Згідно договору №960010305 строк, на який вкладник передав, а банк прийняв кошти, становить 95 днів - з 19 червня 2014 року по 22 вересня 2014 року. У встановлений договором строк - 22 вересня 2014 року - позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату належних їй коштів. Але відповідач позивачу кошти в повному обсязі не повернув та не сплатив нараховані відсотки, розпочавши виплату окремими траншами за наявності грошей в касі банку.
Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
У день закінчення строку дії договору - 22 вересня 2014 року - позивач звернулась до банку із заявою про повернення банківського вкладу, чим засвідчила свої наміри припинити дію договору. Але кошти в повному обсязі так і не були повернуті.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки ПАТ "Імексбанк" прострочив виконання грошового зобов'язання за договором від 19 червня 2014 року №960010305 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, укладеним ним з ОСОБА_2, він зобов'язаний на вимогу позивача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до договору від 19 червня 2014 року №960010305 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року процентна ставка сторонами визначена у розмірі 25% річних.
Отже, відповідно до Договору №1 за кожен день прострочення за період з 16.10.2014 року по 16.11.2014 року підлягають до стягнення проценти за користування грошовими коштами у розмірі 2238,16 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
3% річних від простроченої суми за кожен день відповідно до ст. 625 ЦК України та умов Договору №2 за період з 16.10.2014 року по 16.11.2014 року складає 268,62 грн., які підлягають до стягнення з відповідача ПАТ "Імексбанк".
Також з відповідача підлягають до стягнення 2681,27 грн. витрат від інфляції від простроченої суми за перод з 16.10.2014 року по 16.11.2014 року.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача пені, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Договором від 19 червня 2014 року №960010305 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року сплата неустойки та її розмір не передбачені.
Звертаючись до суду з даною позовною вимогою, позивач посилається на п.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів". Так, ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачені права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг). Пункт 5 даної норми передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Оскільки предметом розгляду у справі є правовідносини, що склались з договору банківського строкового вкладу, а не щодо виконання робіт (надання послуг), дія п.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", на них не поширюється.
Тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені необхідно відмовити.
Позовна вимоги щодо стягнення з відповідача ПАТ "ІмексБанк" залишку суми вкладу у розмірі 102748,02 грн. не підлягає до задоволення, оскільки рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Імексбанк" про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково та стягнуто з відповідача суму залишку вкладу з нарахованими процентами у розмірі 101848,18 грн. Рішення суду набрало законної сили 30.12.2014 року.
Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 536, 1058 ЦПК України, ст. ст. 212-215, 224-225 суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя Миронець О.К.