Справа № 323/3110/14-ц
№ провадження 2/323/22/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

06.02.2015 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Слинько Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення страхової суми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 19 грудня 2011 року приблизно в 07.00 годині, на автошляху Запоріжжя-Маріуполь, поблизу смт. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області трапилась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої загинув її чоловік - ОСОБА_2.

За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка згодом постановою від 10 жовтня 2012 року була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

У відповідності до Договору страхування від нещасних випадків N9 АЗЗВМ8-1ЮОУВ від 13 квітня. 2011 року, що був укладений між ОСОБА_2 і відповідачем, життя, здоров'я та працездатність ОСОБА_2 було застраховане.

На підставі вказаного договору, забезпечено (застраховано) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 25000,00 грн.

Таким чином, у зв'язку зі смертю чоловіка позивача внаслідок нещасного випадку, відповідності до Договору страхування від нещасних випадків № A33BNS-11D0YB від 1 квітня 2011 року та цивільного законодавства України, настав страховий випадок, на підставі чого довірена особа - ОСОБА_3, що є свекрухою позивача одночасно матір'ю загиблого, звернулася до відповідача про виплату страхової суми за договором.

Однак, листом від 08.02.2012 р. за виx. № 08-02/02-17 у такій виплаті 6yло відмовлено з посиланням на ст. 26 Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування, від нещасних випадків, на підставі прав, передбачених п/п 1.3.4. і п. 4.2. Умов страхування, так як не визнаються страховим випадком події, які трапилися внаслідок порушення Застрахованою особою норм і правил безпеки праці і правил дорожнього руху. Така відмова протирічить законодавству України та умовам Договору страхування від нещасних випадків № A33BNS-11D0YB від 13 квітня 2011 року з наступні підстав.

У відповідності до підпункту 1.3.4. і пункту 4.2. умов страхування, до Договору страхування від нещасних випадків № A33BNS-11D0YB від 13 квітня 2011 року передбачені випадки відмови у здійсненні страхової виплати, але не визнають страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата Застрахованою особою працездатності внаслідок нещасного випадку, які, відбулися в тому числі внаслідок порушення Застрахованою особою норм і правил безпеки праці і правил дорожнього руху.

Ні Договором страхування від нещасних випадків №АЗЗВ11 11D0YB від 13 квітня 2011 року, ні умовами страхування до Договору страхування, і нещасних випадків №A33BNS-11D0YB від 13 квітня 2011 року не передбачено невизнаним страховим випадком смерть Застрахованої особи. Прохає стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» на її користь суму страхової виплати у розмірі 25000.00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 на позовних вимогах наполягав, прохав їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, прохав суд відмовити в їх задоволенні./а.с.20-22/.

Суд , заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини сторін урегульовані главою 67 ЦК України, Законом України «Про страхування», договором.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.8 Закону України „Про страхування" страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

-2-

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про страхування» умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страхувальника.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що 13.04.2011 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ Страхова компанія «Інгосстрах» договір страхування від нещасних випадків №А33ВNS-113D0Y8/а.с.5/.

З обставин справи вбачається, що 19 грудня 2011 року на автошляху Запоріжжя-Маріуполь, поблизу смт. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області трапилась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої загинув - ОСОБА_2/а.с.23-24/.

Відповідно до п.4.2 Договору страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови правил страхування.

Згідно п.3.1. Договору - у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку, Страхувальник або Застрахована особа, а у випадку смерті Застрахованої особи -Вигодонабувач повинні у строк не пізніше двох днів з настанням події повідомити Страховика про її настання.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що страховик був повідомлений про настання страхових випадків з страхувальником у визначеному законом та договором страхування порядку.

Пунктом 3.2. даного Договору передбачено, що для отримання страхової виплати Страхувальник, Застрахована особа, Вигодонабувач чи спадкоємець Застрахованої особи, повинні звернутися до Страховика з письмовою заявою про страхову виплату та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку.

Відповідно до п.3.6 Договору у разі прийняття рішення про здійснення страхових виплат вона виплачується застрахованій особі або вигодонабувачеві протягом п'яти банківських днів з моменту оформлення страхового акта відповідно до нижченаведеного механізму.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ОСОБА_1 з заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Інгосстрах» не зверталась, а тому відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України у відповідача не виникло обов'язку щодо виплати страхового відшкодування позивачці у зв'язку з відсутністю звернення особи.

Змістом п. 6.1 Договору страхування визначено, що страховими випадками згідно цього Договору та Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Договору страхування, які підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законом порядку. Страховими випадками є:

смерть Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку;

· ушкодження здоров'я Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку.

Нещасним випадком за цим Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі Застрахованої особи (Страхувальника, Вигодонабувача, спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров'я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть.

Нещасними випадками також є наступні події, що призвели до розладу здоров'я або смерті Застрахованої особи: утоплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб.

Крім того, відповідно до п. 12.2 Договору страхування, договір заключено на підставі усної заяви Страхувальника. Страхувальник ознайомлений з «Правилами добровільного страхування від нещасних випадків» та умовами страхування. Умови страхування є невід'ємною частиною цього договору/а.с.5зв./

Відповідно до п. 4.2 Умов страхування, не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата Застрахованою особою працездатності внаслідок нещасного випадку, яки відбулися:

· де моменту набрання чинності цим Договором;

· після припинення дії цього Договору;

· внаслідок вчинення або спроби вчинення Застрахованою особою протиправних дій;

· внаслідок самогубства або замаху Застрахованої особи на самогубство;

· внаслідок навмисного заподіяння Застрахованою особою собі тілесних ушкоджень, незалежно від її психічного стану, а також травм, отриманих Застрахованою особою, що знаходилася в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

· у зв'язку з Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти;

· в результаті військових дій, громадянських безладь, страйків, терористичних ?ктів, впливу ядерної енергії, іонізуючого випромінювання;

· -3-

· при проведенні заходів політичного характеру, які здійснюються згідно з розпорядженням військової чи громадянської влади та політичних організацій;

· внаслідок порушення Застрахованою особою норм та правил безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що Застрахована особа померла внаслідок порушення норм та правил безпеки дорожнього руху, про що зазначено у постанові припинення кримінальної справи/а.с.24-26/.

Відповідно до п.3.3 цього Договору до заяви про страхову виплату повинні додаватися такі документи: цей договір, документ про оплату страхового платежу,документи, що підтверджують факт настання страхового випадку,у випадку смерті Застрахованої особи , судове рішення або вирок суду та інше; документ , що посвідчує особу, копія свідоцтва про права на спадщину.

Позивачем не надано до суду свідоцтва про права на спадщину, тобто не надано доказів того , що вона є спадкоємцем застрахованої особи. Судом витребувано з нотаріальної контори копію спадкової справи, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_2 до нотаріусу звернулися з заявами про прийняття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, але в матеріалах спадкової справи відсутні свідоцтва про права на спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України , спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Відповідно до ст.1258 ч.1 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом не встановлено даних, які б підтверджували факт порушення страховиком взятих на себе зобов'язань за договором страхування, що призвело чи могло призвести до порушення прав та інтересів страхувальника за цим договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення страхових платежів за договором страхування з ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-60,192,196, 208-209, 213-215, 218, 224- 227 ЦПК України, ст.ст. 979, 988,990,1216,1258,1267ЦК України ,ЗУ України « Про страхування»,суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення страхової суми - відмовити .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун