Справа № 755/543/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про зобов'язання вчинити дії, -

у с т а н о в и л а:

29.12.2014 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про зобов'язання вчинити дії.

Ознайомившись зі змістом поданого позову та доданими до нього документами приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за даним позовом в порядку цивільного судочинства слід відмовити.

Позивач звернувся до суду з позовом до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, в якому просить зобов'язати відповідача відновити виконавче провадження та зобов'язати останнього винести постанову про скасування арешту належного позивачу рухомого майна і зняти заборону на відчуження автомобіля. При цьому, зі змісту позову вбачається, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві перебувала постанова Дніпровського районного суду м. Києва №3-3295 про стягнення штрафу у розмірі 51,00 грн.

Вважаю, що позивач з вимогами про зобов'язання відповідача відновити виконавче провадження та зобов'язання останнього винести постанову про скасування арешту належного позивачу рухомого майна і зняти заборону на відчуження автомобіля має звертатись до суду з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства, а не з позовною заявою в порядку цивільного судочинства виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.8. Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, яка діяла до 01.01.2014 року, для реєстрації та обліку судових справ у суді встановлюється перелік індексів, зокрема, індекс «3» - матеріали про адміністративні правопорушення.

Отже перша цифра виконавчого документу №3-3295 вказує на те, що на виконанні державної виконавчої служби знаходилась постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, в межах виконання якої було накладено заборону відчуження належного позивачу автомобіля.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13, юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС. У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК України. Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законодавством не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві перебувала постанова суду винесена в межах Кодексу України про адміністративні правопорушення (при здійсненні примусового виконання якої було накладено заборону відчуження належного позивачу автомобіля), а не відповідно до Цивільного процесуального кодексу України та враховуючи, що в даному випадку законодавством не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, у відкритті провадження за позовною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити та роз'яснити позивачу, що він має право звернутись до місцевого загального суду як адміністративного суду із позовом в порядку адміністративного судочинства на підставі положень ст. 181 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., що сплачено відповідно до квитанції від 24 грудня 2014 року на р/р 0005, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, код банку отримувача 820019, код отримувача 38012871, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу разом з позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -