АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/243/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки «Добросвіт» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Кредитна спілка «Добросвіт» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 22 травня 2008 року між КС «Добросвіт» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 00171 за яким відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн. строком на 12 місяців під 42 % річних на умовах щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та сум кредиту в розмірах і за графіком, встановленим кредитним договором, з терміном остаточного погашення не пізніше 22 травня 2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Кредитною спілкою «Добросвіт» та відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договори поруки № 00171/1, № 00171/2 від 22 травня 2008 року. За умовами даних договорів поруки поручитель поручився перед кредитною спілкою за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

17 грудня 2009 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси було стягнуто з відповідачів на користь КС «Добросвіт» заборгованість за даним кредитним договором в сумі 24 215 грн. 22 коп.

Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконали та не погасили свою заборгованість, у зв'язку з цим у них утворилась нова заборгованість по відсотках за період з 6 серпня 2009 року по 22 травня 2014 року і становить 66 015 грн. 20 коп.

З урахування зменшених позовних вимог Кредитна спілка «Добросвіт» просила суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 62 767, 51 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року позовні вимоги КС «Добросвіт» задоволено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку. Вказував, що суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття помилкового рішення. Просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги КС «Добросвіт» задовольнити частково, стягнувши заборгованість в розмірі 10691, 62 грн. В решті позовних вимог - відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 22 травня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 00171 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 15 000 грн., строком на 12 місяців під 42 % річних на умовах щомісячної сплати відсотків за кредитом та сум кредиту в розмірах і за графіком, встановленим кредитним договором, з терміном остаточного погашення не пізніше 22 травня 2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Кредитною

спілкою «Добросвіт» та відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договори поруки № 00171/1 , № 00171/2 від 22 травня 2008 року. За умовами вказаних договорів поруки поручитель поручився перед кредитною спілкою за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2009 року було стягнуто з відповідачів на користь КС «Добросвіт» заборгованість за кредитним договором в сумі 24 215 грн. 22 коп. Рішення суду набрало чинності.

При цьому, відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконали та не погасили заборгованість, у зв'язку з чим станом на 22 жовтня 2014 року у них утворилась заборгованість по відсотках за період з 6 серпня 2009 року по 13 жовтня 2014 року в розмірі 62 767 грн. 51 коп., та складається з відсотків за користування кредитними коштами в сумі 26 534 грн. 17 коп. (відповідно до п.1 кредитного договору) та додатково нарахованих відсотків в сумі 36 233 грн. 34 коп. (відповідно до п. 6.5 Кредитного договору).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості суд вірно виходив з того, що позивачем виконані повністю умови договору, а відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

По справі встановлено, що договірні зобов'язання відповідачем ОСОБА_6 до даного часу не виконані.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, про що зазначено в ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Саме по собі ухвалення рішення суду про задоволення вимог кредитора , виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду про стягнення заборгованості по відсотках в сумі 62767, 51 грн. та відсутністю підстав для застосування строків позовної давності, оскільки вони перервані здійсненими 9.03.2011 року та 13.10.2014 року відповідачем проплатою заборгованості (а.с. 65-68, 69, 80), що не заперечується самим відповідачем.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду, щодо солідарного стягнення (з боржника та поручителів ) заборгованості.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 22 травня 2009 року (п.1.1 та 8.1 Договору).

Крім цього п.8.1 Договору передбачено, що в разі, якщо із настанням цієї дати зобов'язання позичальника щодо сплати кредиту або відсотків залишаються невиконаними, дія цього Договору автоматично продовжується на 2 роки і на тих же умовах.

Обставини справи свідчать про те, що станом на 22 травня 2009 року позичальником зобов'язання за кредитним договором виконані не були.

З огляду на це строк дії договору автоматично продовжився до 22 травня 2011 року.

За таких обставин у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 22 травня 2011 року, протягом наступних 2 років, встановлених п. 5.6 договору поруки.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

З огляду на викладене, вимогу до поручителів про виконання взятих ними зобов'язань має бути пред'явлено в межах строку дії поруки, встановленому сторонами в договорі п. 5.6 - 2 роки. Тому, навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Відповідно до ст. 360 - 7 ЦПК України правова позиція Верховного Суду України, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України викладена в постанові ВС України від 17 вересня 2014 року (справа № 6-6цс14).

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції встановлено та не заперечувалося представником позивача, що КС «Добросвіт» не було пред'явлено вимог до поручителів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах вищезазначеного строку, так як з позовом Кредитна спілка звернулася лише 22 травня 2014 року.

Однак, вказане залишилося поза увагою суду, що призвело до ухвалення помилкового рішення в цій частині.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами за період з 06.08.2009 року по 13.10.2014 року з поручителів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Кредитної спілки, а відтак, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року в цій частині підлягає зміні.

Доводи апелянта про правомірність надання кредитних коштів не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані обставини досліджувались та встановлені рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2009 року, яке набрало законної сили, та в силу ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні в апеляційному порядку відповідно до ст.309 ЦПК України..

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року у даній змінити, скасувавши в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Кредитної спілки «Добросвіт» заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Кредитної спілки «Добросвіт» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Добросвіт» заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в розмірі 62 767 грн. 51 коп. та судові витрати в розмірі 627 грн. 67 коп.

В задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Добросвіт» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості - відмовити.

В решті рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопад 2014 року залишити без змін .

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :