АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1076/15 Головуючий 1 інст. - Гримайло А.М.
Справа №642/7337/14
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року

по цивільній справі за позовом Харківського Національного Університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Харківський Національний Університет внутрішніх справ (далі -ХНУВС) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми.

В обгрунтування позовних вимог ХНУВС вказував, що Наказом №415 о/с від 15 серпня 2007 року ОСОБА_1 було зараховано до складу курсантів ХНУВС. 01 вересня 2007 року між університетом та відповідачкою було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Після закінчення університету, згідно з наказом №272 о/с від 18 червня 2011 року курсанта 4-го курсу лейтенанта міліції ОСОБА_1 відраховано було зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в Харківській області. Наказом ГУ МВС України в Харківській області №81 о/с від 15 травня 2012 року відповідачку було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Проте, зобов'язання за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відповідачка не виконала. Сума витрат, пов'язана з її утриманням під час навчання в університеті складає 38 926,99 грн. Добровільно відшкодувати витрати відповідачка відмовляється.

Тому, ХНУВС просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь фактичні витрати, пов'язані з навчанням, а саме, грошові кошти в розмірі 38 926,99 грн., судові витрати покласти на відповідачку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ХНУВС 38 926,99 грн., а також стягнуто сплачений судовий збір в розмірі 413,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлявся належним чином причин неявки свого представника до суду не надав.

Неявка представника позивача, належно повідомленого про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ХНУВС суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 була звільнена з органів МВС України до закінчення встановленого трирічного терміну перебування на службі в МВС, а тому останньою були порушені обов'язки за договором від 01 вересня 2007 року, що є підставою для стягнення з відповідачки фактичних витрат на навчання.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України".

Відповідно до ст. 1 Порядку визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

- дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;

- відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що Наказом університету №415 о/с від 15 серпня 2007 року відповідачку було зараховано до складу курсантів НУВС (а.с.6).

01 вересня 2007 року між ХНУВС та ОСОБА_1 укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с.4).

Відповідно до п.2.3.5. вищевказаного договору відповідач після закінчення навчання зобов'язувався прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений, та відпрацювати не менше трьох років.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що згідно з наказом №272 о/с від 18 червня 2011 року курсанта 4-го курсу лейтенанта міліції ОСОБА_1 відраховано було зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в Харківській області (а.с.7).

Наказом ГУ МВС України в Харківській області №81 о/с від 15 травня 2012 року відповідачку було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням (а.с.8).

Згідно п. 2.3.6. договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Згідно зі ст.18 ЗУ "Про міліцію" курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

На час спірних правовідносин в ХНУВС існували різні форми навчання та здобуття вищої освіти: як на контрактній основі, за якою особа, оплативши послуги навчання, вільна у подальшому виборі місця і роду роботи, так і безоплатне для особи навчання за рахунок бюджетних коштів. Проте у останньому випадку особа обмежена зобов'язанням перші три роки після закінчення навчання реалізувати право на оплатну працю за отриманою спеціальністю в тій галузі і підприємстві, організації, куди буде направлена у встановленому порядку. У випадку дотримання особою вказаних умов вона не відшкодовує в бюджет витрати за її навчання, а інша сторона задовольняє загальнодержавний інтерес у забезпеченні фахівцями певної галузі. У разі порушення особою зазначених умов безоплатної для неї форми навчання та подальшого працевлаштування за держаним замовленням для неї настають негативні наслідки у формі виникнення обов'язку відшкодувати витрати на її навчання. В цьому вбачається задекларована Конституцією України рівність громадян, баланс прав і обов'язків.

Згідно довідки витрат пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за час навчання у ХНУВС всього за час навчання на останню було витрачено 38 926,99 грн. (а.с.9).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 25 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: