У Х В А Л А

"25" червня 2015 р. м.Рівне

Рівненський міський суд

в особі судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності на будинковолодіння по вул. Абрамова-Голікова, 5 м. Рівне.

До початку розгляду справи по суті, представник позивача подала клопотання про забеспечення позову, шляхом накладення арешту на будинковолодіння та земельну ділянку по вул. Абрамова-Голікова, 5 м. Рівне. При цьому вказує, що є підстави , що невжиття заходів забеспечення позову може утруднити виконання рішення суду, і ОСОБА_2 може уникнути відповідальності, або вчинити інші дії, що утруднюють або унеможливлюють виконання рішення суду шляхом відчуження спірного нерухомого майна.

Відповідач та його представник просять відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_4 немає жодного відношення до вищевказаного будинковолодіння та земельної ділянки.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи , приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі , може вжити заходи забеспечення позову. Забеспечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забеспечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забеспечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 11 березня 2015 року уклав договір дарування вищевказаного будинковолодіння та земельної ділянки з ОСОБА_5, і остання відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, являється власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Абрамова і Голікова, 5 у м. Рівне .

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування від 11 березня 2015 року.

Отже, вирішуючи питання про забеспечення позову , суд має оцінювати обгрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв"язку між конкретним заходом щодо забеспечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони грунтуються, і доказами, які наведені на їх підтверджені, та положеннями законодавства, якими позивач обгрунтовує свої права, подаючи позов.

Крім того, умовою застосування заходів до забеспення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо) яке є у відповідача на момент пред"явлення позову до нього, може зникнути,зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забеспечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року , розглядаючи заяву про забеспечення позову, суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забеспечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз"яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забеспечення позову суди мають здійснити оцінку обгрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забеспечення позову з урахуванням розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забеспечення позову; забеспечення збалансованості інтересів сторін; а також інших учасників судового процесу;наявності зв"язку між конкретним заходом до забеспечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забеспечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;запобігання порушенню у зв"язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також у своїй Постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (надалі Постанова), Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви осіб, що беруть участь у справі. Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому при наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, встановлених ч. 4 зазначеної статті. Неприпустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили. Від забезпечення позову потрібно відрізняти окремі дії, які вживаються у звязку із судовим спором самими сторонами.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Вони застосовуються лише до позовів про визнання і про присудження.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Абрамова і Голікова, 5 у м. Рівне будуть порушуватись права останньої як власника, яка має право на законних підставах володіти та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Крім того, суд розглядає спір між сторонами про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності, і вважає, що забеспечення позову не буду співмірним з позовними вимогами. Також ОСОБА_4 не надав до суду достатніх та обгрунтованих доказів, що ОСОБА_2 може вчинити будь-які дії стосовно даного домоволодіння, оскільки вказане домоволодіння вже вибуло з його власності.

На підставі наведеного та керуючись ч.ч.1 3 ст.151, п.1 ч.1 ст.152, ч.ч.1, 5 7, 9, 10 ст.153, ч.ч.3, 4 ст.154, ст.210, п.2 ч.1 ст.293, ч.2 ст.294, ч.1 ст.296 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про забеспечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку по вул. Абрамова і Голікова, 5 у м. Рівне відмовити.

На ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя :