Справа № 301/3034/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Беламут П.М. при секретарі Микита А.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 6000,0 грн. матеріальної та 5000,0 моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16 жовтня 2013 року близько 19 год. 55 хв. виявила на території свого дворогосподарства в АДРЕСА_1 в курнику собаку, власником якого є відповідач ОСОБА_2 Даний собака шляхом придушення знищив 60 шт. домашніх курей віком більше одного року та в подальшому зник, перестрибнувши огорожу до дворогосподарства ОСОБА_2 Іршавським РВ ГУМВС України в Закарпатській області проведено перевірку по даному факту і згідно висновку за результатами даної перевірки та фото таблицями дана собака належить відповідачу ОСОБА_2, який не забезпечив належного утримання своєї собаки внаслідок чого їй завдана матеріальна шкода в сумі 6000,0 грн. вартості 60 курей, просить стягнути з відповідача завдану шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів, що вказані в позовній заяві, збільшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача також і моральну шкоду в сумі 5000,0 грн., мотивуючи тим, що їй задано моральних страждань, які позначили негативні зміни в її житті - щоденні думки та спогади про наслідки події, страх та можливість повторення, переживання, тривога.

Відповідач ОСОБА_2 в суді позов не визнав, суду показав, що його собака не могла знищити курей так, як завжди на прив'язі, крім того собака не могла потрапити до дворогосподарства позивачки , так як між їхніми дворогосподарствами два паркани. В той період часу на який посилається позивачка в мешканців даної вулиці також були подібні випадки знищення курей, що припинилось коли мисливці вбили лисицю. На фото, представлених позивачем не його собака, на фото коричневий собака, його собака має чорний з сірим колір, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2013 року на території дворогосподарства в АДРЕСА_1, власником якого є позивач ОСОБА_1 в курнику, було виявлено знищених шляхом придушення 60 курей, що стверджується пояснення позивачки та протоколом огляду місця події від 16.10.2013 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи, б) наявність шкоди, в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.)

Відповдно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 не надано достовірні докази, що відповідач ОСОБА_2 є власником собаки, яка знищила її курей, не надано достовірних доказів, що саме із-за неправомірної поведінки чи бездіяльності відповідача ОСОБА_2 їй завдано шкоду.

Посилання позивача на висновки дільничного інспектора Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області від 29.10.2013 року та від 16.10.2014 року (а.с. 4, 5) за результатами заяви ОСОБА_1 як на доказ вини відповідача суд оцінює критично, такі висновки зроблено з пояснень самої заявниці, в даних висновках не вказано на незаперечні докази, які узгоджуються між собою і достовірно стверджують, що собака, яка завдала шкоди належить саме відповідачу ОСОБА_2 Надані позивачем фото таблиці собаки не можуть бути розцінені як незаперечний факт, що на фото зображена собака, що 16 жовтня 2013 року знищила 60 шт. курей, і що саме ця собака належить відповідачу ОСОБА_2 так, як невідомо за яких обставин,де і ким зроблені ці фотографії, відповідач не визнав, що на фото зображена його собака.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 1166 ч. 1, ч.1 ст 1167 ЦК України суд, -

РІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 6000,0 грн. матеріальної шкоди та 5000,0 грн. моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.

Суддя : П. М. Беламут