АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4622/14-ц Номер провадження 22-ц/786/327/15Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Акопян В.І., Петренка В.М.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з урахуванням незаконно утриманої премії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, після уточнення позовних вимог просив ухвалити рішення, яким поновити його на посаді охоронця дільниці охорони ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен", стягнути з відповідача на його користь 12 418 грн. 40 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 800 грн. витрат на правову допомогу, зобов'язати ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" донарахувати та сплатити ОСОБА_2 премію за травень, червень, липень 2014 року згідно з "Положенням про преміювання працівників".

Заявлені вимоги мотивовані тим, що звільнення позивача проведено з порушенням діючого законодавства без урахування вимог ст.42, ст.49-2 КЗпП України.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 05 грудня 2014 року у задоволені позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд не з'ясував стаж роботи та кількість дітей у охоронників ПАТ "КрКФ "Рошен", яких не було звільнено з підприємства, не з'ясовував наявність у відповідача усіх можливих вакантних посад на час звільнення, тим самим оцінка доказів проведена однобоко і упереджено. У зв'язку з наведеним висновки суду про недоведеність позовних є хибними.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що з 30 грудня 2003 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу контролером-охоронцем ПАТ "КрКФ "Рошен".

З наказів відповідача №63 від 30.04.2014 року "Про затвердження розміру премії на травень 2014 року", №92 від 02.06.2014 року "Про затвердження розміру премії на червень 2014 року", № 112 від 01.07.2014 року " Про затвердження розміру премії на липень 2014 року" вбачається, що позивачу у згадуваних місяцях виплачено передбачені локальними актами відповідача та діючим у той час законодавством України розміри премій. Те саме вбачається з додатку №5 до Колективного договору відповідача - Положення про преміювання працівників відповідача, протоколів № 5 від 50.05.2014 року, № 6 від 30.06.2014 року, № 7 від 31.07.2014 року засідань фінансової компанії відповідача.

Наказом ПАТ "КрКФ "Рошен" №71 від 07 травня 2014 року змінений штатний розклад підприємства, зокрема скорочені дев'ять посад охоронників.

Наказом ПАТ "КрКФ "Рошен" №124-к від 08 травня скорочені з 14 липня 2014 року працівники дільниці охорони, зокрема ОСОБА_2 (охоронник), який ознайомлений під розпис зі змістом наказу у той же день.

14 травня 2014 року ОСОБА_2 вручене під розпис письмове повідомлення про майбутнє звільнення з 14 липня 2014 року та зазначено про відсутність вакансій на підприємстві.

18 червня 2014 року ОСОБА_2 письмово під розпис повідомлено про майбутнє звільнення з 14 липня 2014 року та запропоновано дві вакантні посади, від яких він відмовився за станом здоров'я.

Профспілковий комітет ПАТ "КрКФ "Рошен" своїм рішенням від 24 червня 2014 року (протокол засідання №9) дав згоду адміністрації підприємства на звільнення ОСОБА_2

Наказом № 207 - К від 14.07.2014 року ОСОБА_2 звільнено з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (у зв'язку зі скороченням штату працівників).

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. При цьому суд правомірно виходив з того, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд внаслідок неправильної оцінки доказів не застосував для вирішення спору приписи ст.42 і ст.49-2 КЗпП України.

Згідно ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникові з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. За змістом наведеної норми закону при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, які підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишенні на роботі мають працівники, перелічені у ч.2 ст.42 КЗпП України.

Кваліфікація - це рівень теоретичних та практичних знань за відповідною професією та спеціальністю, який відповідає тарифному розпорядку, класу, категорії, вченому ступеню тощо. Конкретний зміст, обсяг та порядок виконання роботи на конкретному робочому місці встановлюються на підприємстві технологічними картками, робочими інструкціями та іншими нормативними актами, в тому числі локальними.

Продуктивність праці - це ступінь ефективності процесу праці. Однією з істотних ознак продуктивності праці є дисциплінованість працівника.

Отже, при визначенні умов за ч.1 ст.42 КЗпП України необхідно оцінити у сукупності такі фактори: рівень освіти працівника та здобуті ним навички під час виконання робіт за певною спеціальністю, дані останньої атестації працівника, якщо вона проводилася, обґрунтована і об'єктивна характеристика-відгук безпосереднього керівника про його роботу, якість виконання працівником своїх трудових обов'язків відповідно до статті 139 КЗпП України, наявність (відсутність) документально підтверджених фактів притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності (догани) за останній робочий рік (ст. 147, 148, 151 КЗпП України), інші документи, які характеризують роботу працівника.

25 січня 2012 року за погодженням із профспілковим комітетом головою правління ПАТ «КрКФ «Рошен» затверджене Положення про визначення коефіцієнта ефективності праці працівників (додаток №6 до колективного договору) (а.с.57-58). Згідно Положення коефіцієнт ефективності праці слугує для оцінки праці робітників і службовців підприємства та порівняння результатів їхньої роботи. Умовний коефіцієнт ефективності праці приймається за одиницю. Облік ефективності праці здійснюється шляхом оформлення листів ефективності праці і видається тільки відносно тих працівників, які мали зауваження щодо виконання роботи. Для працівників не занесених у лист ефективності праці виконавців коефіцієнт приймається за одиницю. Додатками №1 і №2 визначені критерії і підстави встановлення коефіцієнтів зниження ефективності праці (а.с.59,60).

З наданих відповідачем належним чином завірених копій листків оцінки вбачається, що у лютому, березні, квітні (а.с.163-165), а також у травні, червні і липні 2014 року ОСОБА_2 мав коефіцієнт ефективності праці 0,8, тобто менше одиниці (а.с.62 - 64). Зазначені листки оформлені у відповідності до вимог Положення.

Окрім того, згідно доповідних записок працівників дільниці охорони у липні, жовтні 2013 року, а також у квітні 2014 року ОСОБА_2 допускав порушення трудової дисципліни під час виконання своїх трудових обов'язків (а.с.190-192), на підставі яких майстром дільниці охорони проведені службові перевірки (а.с.21-212). Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 допускав порушення трудової дисципліни також і у 2010 році (а.с.26,42).

Згідно наданої відповідачем довідки (а.с. 204) у 2014 році на інших працівників дільниці охорони листки ефективності праці не складалися, тобто коефіцієнт ефективності їхньої роботи склав одиницю.

Приймаючи до уваги наведене, а також те, що усі працівники дільниці охорони мають однакову кваліфікацію, слід зробити висновок, що за станом на час звільнення ОСОБА_2 не мав рівних показників кваліфікації та продуктивності праці у порівнянні з іншими працівниками дільниці охорони, отже обставини, передбачені ч.2 ст.42 КЗпП України, на які посилається позивач, не можуть бути прийняті до уваги.

За змістом ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві за відповідною спеціальністю або професією.

Матеріалами справи підтверджено, що у червні 2014 року ОСОБА_2 запропоновано дві вакантні посади, проте він відмовився від них, посилаючись на стан здоров'я (а.с.22). Належним чином оформленою довідкою підтверджено, що у період з 08 травня по 14 липня 2014 року у ПАТ «КрКФ «Рошен» інших вакантних посад ніж ті, що були запропоновані ОСОБА_2, не існувало (а.с.149). Отже, доводи апеляційної скарги про незастосування судом приписів ст.49-2 КЗпП України є безпідставними.

Висновки суду про недоведеність вимог щодо нарахування і виплати премії ґрунтуються на матеріалах справи (а.с.47-53,68-73) та узгоджуються з положеннями ст.97 КЗпП України. Посилання позивача на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02 липня 2009 року (а.с.23) є безпідставним, оскільки у цій справі судом вирішений спір між іншим працівником (ОСОБА_3) і ПАТ «КрКФ «Рошен», а тому застосування положень ч,3 ст.64 ЦПК України не є можливим.

Відповідно до правил ст.212 ЦПК України колегія суддів визнає заяву-пояснення ОСОБА_4 (а.с.132) необ'єктивним і недостатнім доказом для підтвердження обставин, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, оскільки вказана особа не була допитана безпосередньо у судовому засіданні, а її пояснення містять твердження про факти без зазначення джерела отримання інформації про них.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: В.І.Акопян

В.М. Петренко

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов