Справа № 236/2547/15-ц
16 листопада 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бікезіної О.В.
за участю секретаря Макєєвої Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" (що є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк") та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір куплі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ ""УкрСиббанк передає ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "УкрСиббанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "УкрСиббанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
Тобто, ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги по даному кредитному договору.
Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від відповідача повернення вказаної заборгованості.
Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 4).
Відповідача ОСОБА_1 відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи за адресою його місця проживання (АДРЕСА_1 (а. с. 15-16), однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув (а.с. 44).
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
ПАТ «Дельта Банк» зареєстроване як юридична особа (свідоцтво про державну реєстрацію серії АА №267752, видане Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією) та згідно із Статутом функціонує як універсальний банк (а.с.22-23).
Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», банк віднесений до категорії неплатоспроможних (а.с.24-26).
Згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до уповноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.
Судом встановлено, що 05 квітня 2006 року між ВАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2-ТТ №274АГ6 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.3.1 Договору за користуванням кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 15,5 % за рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 4.2 вказаного Договору відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом та інші платежі (а.с.6).
Даний договір власноручно підписаний ОСОБА_1 (а.с.9).
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальнику ОСОБА_1 . кредит в розмірі, обумовленому сторонами.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).
Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється.
08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" (що є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк") та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір куплі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ ""УкрСиббанк передає ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "УкрСиббанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "УкрСиббанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.18-19).
Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до правил ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, ті інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно з виписки з Договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року ПАТ "УкрСиббанк" передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором №2-ТТ №274АГ6 з ОСОБА_1 (а.с.20).
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону.
За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням.
На підставі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором.
Отже, у банка виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернення суми кредиту.
Щодо заборгованості з пені в сумі 45 435,58 грн. та 3% від простроченої заборгованості по тілу та відсотках суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).
Суд не має змоги перевірити розрахунок пені та 3%, які вимагає стягнути позивач, оскільки останній не надав суду відповідний розрахунок, при цьому розгляд справи неодноразово відкладався (03.09.2015р., 24.09.2015р., 12.10.2015р., 30.10.2015р.). Крім того, наданий суду позивачем витяг з договору №2-ТТ №274АГ6 не містить пунктів щодо підстав та розміру пені.
Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з відповідача 45 435,58 - пені, сумиа за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу - 785,48 грн., 148,13 грн. - суми за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по відсотках.
Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду), від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
В зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі грн.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8,10, 60, 88,169, 209, 213, 224, 226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя