Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.,

при секретарі: Чабала В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов"язання не чинити перешкод в користуванні власністю, вселення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зобов"язання не чинити перешкод в користуванні власністю, вселення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору дарування від 23 вересня 2011 року йому належить право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Власником другої частини квартири є відповідач, яка більше трьох років здавала її в оренду без його згоди. Позивач письмово звертався до орендаря ОСОБА_3 з проханням укласти з ним договір оренди на частину квартири, а у випадку незгоди звільнити квартиру протягом одного місяця. Однак йому було відмовлено в укладанні договору, оскільки кошти за оренду квартири ОСОБА_3 сплачував матері відповідача ОСОБА_4.З аналогічними заявами позивач звертався до орендарів ОСОБА_5 та Копаниця і в присутності свідків вручав останнім заяву про виселення, оскільки має намір вселитися та проживати в своїй ? частині квартири. За захистом порушеного права ОСОБА_1 звертався до начальника УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 з проханням допомогти вселитися в свою квартиру. 16 липня 2014 року за підписом начальника УМВС України в Рівненській області отримав відповідь, згідно якої з сім'єю ОСОБА_5 проведено розмову та досягнуто домовленості щодо їх виселення у визначений позивачем термін. Вказує, що станом на 05 листопада 2014 року в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживає, але ОСОБА_2 не впускає позивача до спірної квартири чим порушує право останнього на користування житловим приміщенням. Просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та вселити у вказану квартиру.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав просив їх задоволити.

Відповідач та представник відповідача адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача та його представника повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 23 вересня 2011 року ОСОБА_1 належить право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Власником другої частини квартири є відповідач ОСОБА_2 З оглянутих в судовому засіданні заяв з пропозицією укласти договір оренди, адресованих позивачем ОСОБА_3, ОСОБА_5 , Копаниці та розписки ОСОБА_5 про виселення підтверджують неможливість позивача користуватися 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується відповідю від 16 липня 2014 року за підписом начальника УМВС України в Рівненській області, згідно якої позивачу повідомлено, що з сім'єю, яка орендує квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_5 проведено розмову стосовно правових підстав оформлення оренди житла та досягнуто домовленості щодо їх виселення у визначений ОСОБА_1 термін. Відповідно до акту № 387 станом на 05 листопада 2014 року в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживає.

Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач як власник майна відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, в тому числі і вселення. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житлом для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 319,321,386,391 ЦК України ст.41 Конституції України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод у користуванні власністю, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 255 грн.60 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду Л.Д. Рудика