АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

встановила:

у червні 2013р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 625,87доларів США та 429 327грн. 38коп. заборгованості за кредитним договором та 3 441грн. судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 3 липня 2007р. між ВАТ «Родовід Банк», найменування якого було змінено на ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № 46/МБ-039.07.1 та додаткову угоду до кредитного договору, на підставі яких банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 4 000 доларів США зі сплатою 24% річних за користування кредитом, а позичальник зобов'язався погасити заборгованість за кредитом не пізніше 2 липня 2009р.

Позивач стверджував, що повністю виконав умови договору, однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку із чим станом на 14 лютого 2013р. виникла заборгованість, яка складається з 1 625,87 доларів США за кредитом, 427 571,38грн. пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та 1 756грн. - 3% річних.

Рішенням суду від 23 жовтня 2013р. позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 1 625, 87 доларів США, пеня у сумі 95 127грн. 64коп., 1756грн. - 3% річних та 3441грн. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду змінити, зменшивши розмір заборгованості, пені та судових витрат.

Апелянт посилається на неповно встановлені судом обставини справи, неврахування того факту, що ним здійснювалися платежі по погашенню заборгованості після звернення до суду з позовом, а розмір пені значно перевищує розмір заборгованості.

Також апелянт стверджує, що судовий збір повинен бути зменшений пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/505/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кривов'яз А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
підстав.

Судом встановлено, що 3 липня 2007р. між ВАТ «Родовід Банк», найменування якого

- 2 -

було змінено на ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № 46/МБ-039.07.1 та додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 4 000 доларів США зі сплатою 24% річних за користування кредитом та зобов'язався погасити заборгованість за кредитом не пізніше 2 липня 2009р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором, у результаті чого виникла заборгованість та право позивача вимагати сплату пені та трьох відсотків річних.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позико-давцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно додаткової угоди № 46/МБ-039.07.1 від 3 липня 2007р. до кредитного договору сторони погодили графік повернення кредиту та сплати відсотків та визначили, що заборгованість буде погашатися щомісячними платежами у строк до 2 липня 2009р.

З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13 лютого 2013р. відповідач кредитну заборгованість у повному обсязі не погасив і має заборгованість по кредиту у сумі 1625,87 доларів США, що відповідач не заперечував при розгляді справи судом першої інстанції та підтвердив у апеляційному суді.

Заяви про застосування позовної давності при розгляді справи судом першої інстанції відповідач не подавав, і за таких обставин, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача заборгованість за тілом кредиту.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно не врахував сплату ним частини заборгованості протягом серпня-жовтня 2013р., колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідач не надавав суду першої інстанції документи у підтвердження оплати ним частини заборгованості.

Проте, боржник не позбавлений можливості поставити питання про врахування сплачених ним сум при здійсненні виконавчих дій по виконанню рішення суду.

Пунктом 3.1.5. кредитного договору сторони визначили, що банк має право нараховувати та стягувати пеню за несвоєчасне погашення кредитів, а також несвоєчасну сплату процентів за цим договором та додатковими угодами в розмірі, що встановлений в пункті 3.4.8. цього договору.

Згідно пункту 3.4.6. кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та процентами позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожний день прострочки від суми простроченої заборгованості в розмірі 2% відсотків.

Згідно наданого позивачем розрахунку пені, її розмір за період з 3 жовтня 2007р. по 13 лютого 2013р. становить 53 493,23 долари США, що еквівалентно 427 571грн. 38коп.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені, суд виходив з положень статті 258 ЦК України.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором і суд безпідставно не застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у

сумі 1625,87 доларів США, що еквівалентно 12 995грн. 58коп., як зазначено у розрахунку

- 3 -

позивача (с.с.39)

При цьому, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у сумі 427 571грн. 38коп., а судом стягнуто - 95 127грн. 64коп., що значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором.

На дане положення матеріального права та обставини справи не звернув уваги суд першої інстанції.

Також у порушення вимог ст. 212 ЦПК України суд першої інстанції не надав оцінки доказам, наданим відповідачем, про стан його здоров'я, які повинні були бути враховані при вирішенні даного спору та є підставою для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, зробленої при розгляді справи № 6-100цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частини стягнення пені, розмір якої підлягає зменшенню до 10 000грн., враховуючи розмір заборгованості по кредитному договору та стан здоров'я відповідача, який підтверджується медичними документами (с.с.29-33).

Посилання апелянта на неправомірне не застосування судом п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з анкети клієнта вбачається, що кредит відповідачем брався для розвитку бізнесу (с.с.13), тобто не на споживчі цілі, тому правові підстави для застосування до правовідносин сторін зазначеного закону відсутні..

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочиввиконання грошового зобов'язання, навимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуваннямвстановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченоїсуми, якщо інший розмір процентівне встановлений договоромабо законом.

Між сторонами склалися грошові зобов'язання, виконання яких відповідач прострочив, тому суд прийшов до правомірного висновку про стягнення з нього трьох відсотків річних.

Також колегія суддів вважає правомірними посилання апелянта на неправильне застосування судом ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги були задоволені частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Задовольнивши позовні вимоги частково на загальну суму 109 879грн. 22коп., суд повинен був стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 1098грн. 79коп.

Оскільки колегія суддів змінює рішення суду в частині стягнення пені та зменшує її розмір, підлягає зміні і розмір судового збору, який підлягає поверненню позивачу, до 247грн. 52коп., так як загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача буде становити 24 751грн. 58коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013р. змінити, зменшивши розмір пені, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до 10 000грн., судовий збір до 247грн. 52коп.

- 4 -

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: