Справа № 497/2740/14-ц
Провадження № 2/497/16/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.01.2015 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого- судді Тимошенко І.В.

за участю секретаря Божевої І.Д.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення , яким стягнути з відповідача на її користь 2581 грн. на відшкодування матеріальної шкоди , 60000 грн. на відшкодування моральної шкоди , а також судові витрати. Позивачка посилається на те, що 19 жовтня 2012 року відповідач ОСОБА_3 самочинно - без її згоди та згоди її чоловіка ОСОБА_5 - зайшов у двір належного їм з чоловіком житлового будинку , розташованого по АДРЕСА_1, де вчинив сварку з її чоловіком ОСОБА_5 , в ході якої спричинив її чоловіку тілесні ушкодження , в тому числі порізав кістку руки її чоловіка ножем. Ії чоловік є інвалідом 3 групи, страждає на захворювання щитовидної залози, тому вона - позивачка дуже перелякалася за стан здоров'я свого чоловіка. Побачивши кров на руці свого чоловіка , вона від перенесеного стресу втратила свідомість та зомліла, в зв'язку з чим на місце події була викликана швидка медична допомога. Через перенесений стрес вона лікувалась амбулаторно та її витрати на лікування склали 2581 грн. Але і по теперішній час стан її здоров'я незадовільний, у неї постійні головні болі, порушено сон, німіють пальці кінцівок. Таке погіршення стану свого здоров'я вона пов'язує з протиправною поведінкою відповідача, який 19 жовтня 2012 року самочинно зайшов у її двір та влаштував сварку. Крім того, сам відповідач та його батьки систематично безпричинно вчинять з нею - позивачкою та її чоловіком сварки , ображують її та чоловіка . Діями відповідача їй - позивачці заподіяна також моральна шкода, пов'язана з моральними переживаннями через спричинення тілесних ушкоджень її чоловіку , а також через погіршення стану її здоров'я. Моральну шкоду вона оцінює в 60000 грн.

Відповідач позов не визнав та пояснив наступне. 19 жовтня 2012 року він зайшов у двір житлового будинку по АДРЕСА_1 , де проживає позивачка та її чоловік ОСОБА_5, з метою обрізати монтажну піну на вікнах свого будинку , які були встановлені напередодні. При цьому він не мав наміру вчиняти будь - яки сварки або вступати у конфлікт. Але до нього підійшов ОСОБА_7 , який розпочав з ним сварку , замахнувся на нього сапою, в зв'язку з чим він був вимушений захищатися. Ініціатором конфлікту був ОСОБА_5 Можливо в процесі цієї сварки він подряпав руку ОСОБА_5 , оскільки в своїй руці тримав ніж, яким обрізав піну на вікнах, але зробив це ненавмисно. Будь - яких навмисних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не спричиняв, до будь - якого виду відповідальності за спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не притягувався. По відношенню до позивачки він не допускав ніяких протиправних дій. Вважає, що він будь - яку матеріальну або моральну шкоду позивачці не заподіяв. В задоволенні позову просить відмовити.

Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_7 є власниками житлового будинку , розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3, а також його батьки ОСОБА_9, ОСОБА_10 є власниками житлового будинку , розташованого по АДРЕСА_2. Між цими особами , як сусідами , склалися тривалі неприязні стосунки через конфлікти та сварки, пов'язані з суміжним землекористуванням. У 2012 - 2013 роках у провадженні Болградського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа № 1507/932/2012 за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про усунення перешкод у користуванні власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11 про зобов'язання вчиняти певні дії. Рішенням суду від 10 січня 2013 року були частково задоволені як первісні позовні вимоги ОСОБА_9, ОСОБА_10 та інших , такі і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_1 та інших. Це рішення суду набрало законної сили. (а.с.74-78) .

В судовому засіданні з пояснень сторін та свідків судом встановлено наступне.

У жовтні 2012 року ОСОБА_9 , отримавши згоду ОСОБА_3 , зайшов у двір належного останньому житлового будинку , розташованого по АДРЕСА_1 , та провів роботи по заміні старих дерев'яних вікон на нові пластикові вікна у своєму житловому будинку , розташованому по АДРЕСА_2, тобто замінив у своєму будинку вікна , що виходять у двір ОСОБА_5. Але при цьому ОСОБА_7 не дозволив ОСОБА_9 довести роботу по заміні вікон до кінця та на грунті особистих неприязних відносин вигнав останнього з свого двору. Це підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_5

19 жовтня 2012 року відповідач ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_9 , не отримавши дозволу власників будинку, зайшов у двір житлового будинку по АДРЕСА_1, що належить позивачці та її чоловіку, та почав за допомогою кухонного ножа обрізати монтажну піну на вікнах свого будинку. В цей час ОСОБА_7 , побачивши ОСОБА_3 у своєму дворі, почав з ним сваритися через те, що останній зайшов у двір без його дозволу. Словесна сварка перейшла у бійку, в ході якої ОСОБА_9, і ОСОБА_5 тягнули один одного за одяг, розмахували руками, було зламано черенок сапки, ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження .

Позивачка ОСОБА_1, побачивши сварку між своїм чоловіком та відповідачем, вмішалася в цю сварку та також стала її учасником. Потім до сварки приєдналися і батьки відповідача ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які також прийняли в ній участь. Під час сварки позивачка втратила свідомість , в зв'язку з чим на місце події була викликана швидка медична допомога, позивачці була надана перша медична допомога.

В медичній картці позивачки ОСОБА_1 мається запис про виклик швидкої медичної допомоги 19 жовтня 2012 року за адресою : АДРЕСА_1 , згідно якого хвора лежала у дворі без свідомості, зі слів сусідів була побита сусідом.

Позивачка пройшла курс амбулаторного лікування на дому з 19 по 22 жовтня 2012 року. 23 жовтня 2012 року позивачка була оглянута невропатологом , яким встановлено діагноз: ДЕП 1-2 ступеню змішаного ґенезу, кризова теча, стан після судинного кризу, стійка цефалгія та призначене амбулаторне лікування , курс якого позивачка пройшла в період з 23 по 31 жовтня 2012 року. Після чого згідно запису лікаря - невропатолога в амбулаторній картці позивачка була направлена для подальшого лікування до лікаря - терапевта. Але в подальшому у період часу з 31 жовтня 2012 року по теперішній час за медичною допомогою позивачка не зверталась, лікування не продовжувала. Це підтверджується випискою з медичних карток , виданою Гродненською сільською лікарською амбулаторією загальної практики сімейної медицини (а.с.3), а також медичними картками позивачки, які були надані Болградською центральною районною лікарнею та Городненською сільською лікарською амбулаторією загальної практики сімейної медицини та досліджені в судовому засіданні.

22 жовтня 2012 року ОСОБА_7 звернувся до Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області з заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 , який 19 жовтня 2012 року вчинив з ним сварку. 22 жовтня 2012 року ОСОБА_9 і ОСОБА_10 також звернулися до Болградського РВ ГУМВС з заявами про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 за вчинення протиправних дій 19 жовтня 2012 року.

Згідно акту судово - медичного обстеження від 23 жовтня 2012 року у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження: садно обличчя в області нижньої губи і садно кісті лівої руки. Садно обличчя є результатом дії твердого тупого предмету, садно кісті руки могло бути спричинено дією гострого або гостро - ріжучого предмету, можливо лезом ножа. Ці тілесні ушкодження відносяться до категорії легких.

Постановою дільничного інспектора Болградського РВ ГУМВС від 01 листопада 2012 року у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 , а також у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 відмовлено за відсутністю в їх діях ознаків кримінального правопорушення. ОСОБА_5 рекомендовано за фактом спричинення йому легких тілесних ушкоджень звернутися до суду в порядку ст.. 27 КПК України 1960 року. Викладене підтверджується матеріалами про відмову у порушенні кримінальної справи Болградського РВ ГУМВС за № 2315 за 2012 рік, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.. 60 ч.1, ч.4 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст.. 61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях.

З пояснень в судовому засіданні позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5 - чоловіка позивачки встановлено, що зі скаргою в порядку ст.. 27 ЦПК України в редакції 1960 року з метою притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за умисне завдання легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 до суду не звертався; з заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності в порядку ст.. 477 КПК України ОСОБА_5 також не звертався. Кримінальна справ відносно відповідача ОСОБА_3 не порушувалась; його вина в спричиненні ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у визначеному законом порядку не доведена; до кримінальної , адміністративної або будь - якого іншого виду відповідальності відповідач ОСОБА_3 в зв'язку з подіями , що сталися 19 жовтня 2012 року , не притягувався.

Відповідно до ст.. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчинення кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню , доки її вину не буде доведено у порядку , передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду , що набрав законної сили; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим , якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

За викладених обставин вина відповідача ОСОБА_3 у заподіянні умисного тілесного ушкодження чоловіку позивачки ОСОБА_5 не є доведеною.

З пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16, ОСОБА_17 встановлено, що 19 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 - відповідачем в цій справі і ОСОБА_5 - чоловіком позивачки мала місце обоюдна сварка , в ході якої вони обидва тягнули один одного за одяг, висловлювали взаємні погрози . В цьому конфлікті приймали участь і інші особи - сама позивачка , батьки відповідача, інші присутні на місці події особи. При цьому свідки ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 суду показали, що батьки відповідача ОСОБА_9 і ОСОБА_10 приєдналися до конфлікту, сварилися з позивачкою ОСОБА_1, висловлювали на її адресу образи, мати відповідача ОСОБА_10 тягнула позивачку за волосся, батько відповідача ОСОБА_9 вдарив позивачку по плечу.

Суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача витрат на її лікування в сумі 2581 грн. - є безпідставною, оскільки позивачка не довела , що погіршення стану її здоров'я та необхідність пройти курс лікування були викликані протиправною поведінкою саме відповідача. Судом встановлено, що погіршення стану здоров'я та втрата позивачкою свідомості 19 жовтня 2012 року сталися під час конфлікту , який виник між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , та в якому до речі приймала участь і сама позивачка, і інші присутні на місці події особи. Суд доходить висновку , що в цьому конфлікті є провина обох сторін сварки , оскільки цей конфлікт був викликаний перш за все неприязними стосунками між сім'ями сторін , що склалися в процесі суміжного землекористування. При цьому будь - які тілесні ушкодження відповідач позивачці не спричиняв. Медичне обстеження позивачка не проходила. Медичного висновку про те, що погіршення стану її здоров'я сталося з вини відповідача, позивачка не надала. Погіршення стану здоров'я позивачки могло статися і через протиправні дії батьків відповідача ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , яки застосовували до позивачки фізичне насильство.

За викладених обставин суд вважає , що позивачка не довела той факт, що матеріальна шкода їй заподіяна з вини відповідача.

Згідно ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою , яка її завдала, за наявності її вини , крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи , а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних і фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини , що мають значення для вирішення спору.

Суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди також є недоведеною і задоволенню не підлягає. Посилання позивачки на те, що їй спричинена моральна шкода через протиправну поведінку відповідача по відношенню до її чоловіка ОСОБА_5, якому відповідач заподіяв тілесні ушкодження - є безпідставною, оскільки вина відповідача у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 не є доведеною та до будь - якої відповідальності за таки дії відповідач не притягнений. Також недоведеним є факт погіршення стану здоров'я позивачки саме з вини відповідача, тому твердження про спричинення їй моральної шкоди протиправною поведінкою відповідача щодо неї самої, також є безпідставним.

Той факт , що відповідач без згоди власників будинку зайшов у двір домоволодіння, який належить позивачці та її чоловіку, що і стало поводом для сварки, не є підставою для стягнення моральної шкоди. Таки дії відповідача дійсно є протиправними але не були направлені на спричинення будь - якої шкоди. Ці дії відповідача стали нічтожним привідом для виникнення сварки між відповідачем та ОСОБА_5 , а потім і між іншими присутніми на місці події особами, що безперечно було викликано тривалими неприязними стосунками між сім'ями позивачки та відповідача. При цьому суд вважає , що винними в цьому конфлікті є обидві його сторони, оскільки вони не прийняли мір для припинення конфлікту у встановленому законодавством порядку , а своїми діями сприяли розв'язанню та посиленню конфлікту. Те, що відповідач зайшов у двір будинку позивачки без її згоди та згоди її чоловіка з метою обслуговування вікон належного відповідачу будинку, само по собі не є свідченням заподіяння позивачці моральної шкоди.

Тілесні ушкодження, які отримав чоловік позивачки 19 жовтня 2012 року носили незначний , короткочасний характер та не потягли будь - яких важких наслідків. Погіршення стану здоров'я самої позивачки було нетривалим , важких наслідків для її здоров'я не потягло, могло бути викликано різними причинами, в тому числі попереднім станом здоров'я позивачки. Посилання позивачки на те, що і на теперішній час стан її здоров'я є незадовільним , не підтверджено належними доказами . Так з огляду медичних карток позивачки встановлено , що після закінчення 31 жовтня 2012 року курсу лікування , призначеного лікарем - невропатологом, вона більше за медичною допомогою не зверталась та не лікувалась. Разом з тим позивачка не довела, що навіть ті незначні моральні переживання, яки вона перенесла через заподіяння її чоловіку тілесних ушкоджень та погіршення стану здоров'я її самої, були викликані винними діями саме відповідача.

За викладених обставин суд доходить висновку , що позивачка не довела свої вимоги щодо спричинення їй матеріальної та моральної шкоди з вини відповідача , а тому підстав для задоволення позову не знаходить.

Керуючись ст.. 1166, 1167 ЦК України, ст. 10,11,60,79,80,81,84,88,131,212-215,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: І.В.Тимошенко