Ухвала іменем україни
04 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа − Малоберезнянська сільська рада Великоберезнянського району, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 13 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_7 та жінки ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу більше п'яти років до смерті ОСОБА_7, посилаючись на положення п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Вказує, що встановлення даного факту необхідно їй для того, щоб брати участь у спадкуванні після померлого ОСОБА_7

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02 липня 2014 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_7 та жінки ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з початку 2009 року і до смерті ОСОБА_7

Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 13 серпня 2014 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02 липня 2014 року відмовлено з підстав, передбачених ст. ст. 292, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_5 не брала участі у справі та не надала доказів порушення її прав оскаржуваним судовим рішенням.

Такі висновки апеляційного суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Порядок відкриття апеляційного провадження у справі регулюється ст. 297 ЦПК України та відповідно до ч. 1 вказаної статті справа реєструється в апеляційному суді у порядку, встановленому ч. ч. 2, 3 ст. 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Протягом трьох днів після надходження справи суддя-доповідач вирішує питання про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо справа не підлягає апеляційному розгляду у порядку цивільного судочинства; є ухвала про закриття апеляційного провадження у зв'язку з відмовою особи від апеляційної скарги; є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Установивши, що підстави, які б перешкоджали відкриттю апеляційного провадження, відсутні, суддя-доповідач повинен прийняти справу до свого розгляду.

Проте, апеляційний суд, не перевіривши належним чином доводів апеляційної скарги про те, що вирішення питання про встановлення факту, що необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_7, порушує права ОСОБА_5, яка є сестрою спадкодавця, відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

За таких обставин слід дійти висновку про те, що апеляційний суд обмежив право ОСОБА_5 на оскарження судового рішення, що гарантоване Конституцією України.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатися законною в силу вимог ст. 342 ЦПК України і підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 13 серпня 2014 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа − Малоберезнянська сільська рада Великоберезнянського району, про встановлення факту, що має юридичне значення, передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоберезняківського районного суду Закарпатської області від 02 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська