Справа № 310/3446/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі : головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо опису та арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що в провадженні головного державного виконавця Годіної А.Ю. перебуває виконавче провадження №38828124, де вона бере участь в якості боржника, Дане виконавче провадження було відкрито з виконання виконавчого напису №6126, виданого 05.12.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу про звернення стягнення на ціле убудоване приміщення по вул. Ульянових,14/ пр. Праці в м. Бердянську, яке належить їй на праві власності.

28.04.2014 року по пошті вона отримала рекомендованим листом копію акту опису та арешту майна від 02.04.2014 року, складений головним державним виконавцем Годіною А.Ю.

Так, згідно акту було описано та арештовано належне їй на праві власності нежитлове приміщення загальною площею 43,4 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Ульянових,14/ пр. Праці, 39 в м. Бердянську.

З вказаним актом вона категорично не згодна та вважає його незаконним, а дії державного виконавця протиправними в звязку з наступним.

Всупереч вимогам ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не зясував та не перевірив відсутність грошових коштів на її рахунках і не надав їй можливості запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, як того вимагає закон.

Також, державним виконавцем було порушено ст.. 57 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що копії документів державного виконавця надсилаються не пізніше наступного робочого дня після їх винесення боржнику. В її випадку, копію акта опису та арешту майна від 02.04.2014 року вона отримала майже через три тижні.

Крім того, не відомо яким чином проводився сам опис та арешт належного їй майна, адже її під час проведення виконавчих дій не було, і відповідно потрапити до приміщення та описати майно державний виконавець не міг.

Також, в акті не зазначено строку, на який накладено заборону на відчуження майна. В акті зазначається про те, що вона, як зберігач майна, попереджена про кримінальну відповідальність, проте постанову про визначення її відповідальним зберігачем вона взагалі не отримувала. В акті її підпису про попередження про кримінальну відповідальність не має.

Просила визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 щодо проведення опису та арешту нежитлового приміщення загальною площею 43,4 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Ульянових, 14/ пр. Праці, 39, м. Бердянськ, Запорізька область, та скасувати акт опису та арешту майна від 02.04.2014 року.

ОСОБА_1 та державний виконавець в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги у звязку з наступним.

Матеріалами справи підтверджується, що у відділі державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на виконанні перебуває зведене виконавче ВП №38828124 про стягнення з ОСОБА_1 грошових сум.

02.04.2014 року відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» при проведенні виконавчих дій державним виконавцем за актом опису та арешту майна було описане нерухоме майно боржника, а саме: ціле убудоване приміщення загальною площею 43,4 кв.м., розташоване за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Ульянових, 14/ пр. Праці, 39.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року.

Зокрема, п. 5.6.2 Інструкції встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Матеріалами справи підтверджується, що боржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження у відділі ДВС 22.04.2014 року.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник, звертаючись до суду, посилається на те, що до складання акту опису та арешту нерухомого майна державний виконавець не перевірив відсутність коштів на її рахунках та не надав їй можливість запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Проте, як встановлено судом, боржник з часу відкриття виконавчого провадження не звертався до державного виконавця з відповідними заявами щодо наявності грошових коштів чи іншого майна, на яке в першу чергу необхідно звернути стягнення.

У відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57-61, 208 -210, 383 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо опису та арешту майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І. Крамаренко