АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - БУТЕНКО С.Б., КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу договору позики.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав про те, що 16.03.11 року надав ОСОБА_2 у позику 5 000 доларів США зі строком повернення боргу до 17.12.11 року та сплатою відсотків у сумі 150 доларів США, про що останньою було написано розписку.

19.08.11 року відповідачкою укладено ще один договір позики на суму 3 000 доларів США.

Усупереч домовленості, ОСОБА_2 грошові кошти позивачу не повернула, у зв'язку з чим, 22.10.13 року ОСОБА_3 направлялась відповідачці письмова вимога про повернення боргу, яка залишилась без виконання.

Просив стягнути з ОСОБА_2 борг за договорами позики у гривневому еквіваленті станом на 25.11.13 року у розмірі 63 944 грн., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2 332,20 грн. та судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 серпня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики від 16.03.11 року та від 19.08.11 року у розмірі 63944,00 грн. та відшкодування витрат на надання юридичної допомоги у розмірі 4 625,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок повернення судового збору 662,76 грн.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 проценти річних від простроченої суми у розмірі 2 332,20 грн.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із справи вбачається, що 16.03.11 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 5 000 доларів США на строк дев'ять місяців та 19.08.11 року - 3 000 доларів США, без визначення строку повернення коштів.

На підтвердження укладання договору позики відповідачем були написані розписки (а.с. а.с. 4, 5).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, надані до суду ОСОБА_3 розписки відповідають вимогам ст. ст. 1046, 1047 ЦК України та свідчать про отримання останньою відповідних грошових коштів.

Під час апеляційного розгляду до матеріалів справи долучено оригінали розписок від 16.03.11 року та від 19.08.11 року (а.с. 176, 177).

Написання розписок власноручно підтвердила й сама ОСОБА_2, як і не заперечується, що позики за обома розписками нею не поверталися ні повністю, ні частково.

З урахуванням зазначеного, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову та стягнення сум неповернутих позик за борговими розписками.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Так, твердження ОСОБА_2, що у момент написання розписки від 19.08.11 року вона перебувала у стані сильного алкогольного сп'яніння, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсним договору позики, укладення якого підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, з підстав укладення у стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (ст. 225 ЦК України), ОСОБА_2 не заявлялось.

Тобто, залишається неспростованою дія презумпції правомірності правочину.

Відповідачка ОСОБА_2 також не скористалась своїм правом оспорити договори позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані нею від позикодавця або були одержані у меншій кількості (ч. 1 ст. 1051 ЦК України).

Видача боргових документів на пред'явника чинним законодавством не заборонено, тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності у одній із розписок прізвища особи, якій має бути повернута позика.

У свою чергу, наявність у ОСОБА_3 оригіналів розписок, з огляду на положення ст. 545, ч. 2 ст. 1047 ЦК України, свідчить про невиконання ОСОБА_2 свого обов'язку.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для зміни чи скасування рішення місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 5 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді : С.Б. БУТЕНКО

О.Ю. КУЗНЄЦОВА

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ