Номер провадження: 22-ц/785/333/15
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

23.10.2014 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії, посилаючись на те, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2011 року було задоволено позов ОСОБА_2, зобов'язано управління здійснити перерахунок пенсії з 29 грудня 2010 року із застосуванням показника середнього заробітку за 2009 рік. Розпорядженням № 195153 від 08 липня 2011 року управлінням було проведено відповідний перерахунок, однак постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2012 року скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2011 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Позивач стверджує, що на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду розпорядженням від 05 серпня 2014 року було проведено перерахунок пенсії відповідачки та встановлено, що в період з 29 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року утворилась переплата пенсії в розмірі 528, 74 грн. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку.

Справу розглянуто у відсутність відповідачки.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси відмовлено.

Рішення суду оскаржує Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В суд апеляційної інстанції сторони не з;явились, про час та місце сповіщені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Справа розглянута у відповідності до вимог ч.2 ст.197 та ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не доведено факт зловживань з боку ОСОБА_2, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії. Правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата пенсії відповідачці, а також сумлінність поведінки одержувача презумуються, у зв;язку з чим ОСОБА_2 є добросовісним набувачем переплачених коштів.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 19 квітня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку їй пенсії із застосуванням показника про середній заробіток за 2007 рік та зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок із застосуванням показника про середній заробіток за 2009 рік.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2011 року позов ОСОБА_2 було задоволено, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси провести їй перерахунок пенсії з 29 грудня 2010 року відповідно до ч. 1, 2 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік. Також звернуто постанову до негайного виконання.

Розпорядженням № 195153 від 08 липня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси було проведено відповідний перерахунок.

Однак, в подальшому, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2012 року скасовано вищевказану постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2011 року, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Розпорядженням № 195153 від 05 серпня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси здійснило перерахунок пенсії відповідачки, внаслідок чого було встановлено, що в період з 29 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року утворилася переплата пенсії в розмірі 528, 74 грн.

Суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що звертаючись до суду з даним позовом позивач фактично просить здійснити поворот виконання рішення суду. Проте, ч. 2 ст. 382 ЦПК України передбачено, що у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Разом з тим відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи із аналізу п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добросовісності виплати таких грошових сум юридичною особою; відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що представником позивача не доведено факт зловживань з боку відповідачки, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність застосування ст.1212 ЦК України колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд першої інстанції правильно застосував ст.1215 ЦК України .

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

Л.А. Гірняк