Справа № 703/459/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Зайончковської&nbsp; І.А.

при секретарі Сорока О.А.

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконкому Смілянської міської ради, Смілянської міської ради, 3-тя особа: реєстраційна служба Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визначення часток та визнання права власності,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачок ОСОБА_5, що мала у власності частку у п'ятикімнатній квартирі АДРЕСА_1 та 1/4 частку будинковолодіння АДРЕСА_2 Спадщину після смерті спадкодавця позивачки прийняли, подавши до нотаріуса відповідні заяви.

16 жовтня 2013 року на ім'я спадкодавця та обох її дочок виконкомом Смілянської міської ради було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції 28 жовтня 2013 року за реєстром № 05.

1/4 частина будинковолодіння АДРЕСА_2 належить спадкодавцю на підставі рішення Смілянського міського суду від 26 травня 1994 року.

Позивачі, посилаючись на те, що право власності на 1/4 частину будинковолодіння АДРЕСА_2 їх матір"ю не було належним чином зареєстровано, внаслідок чого вони не можуть оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, просили визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно. Також просили визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки в ньому вказана форма власності спільна сумісна та що частки співвласників в цілому становлять одиницю, проте спірна квартира відноситься до спільного заселення і в ній проживають також інші особи, які не вирішили питання про приватизацію належної їм частини цієї квартири, що також позбавляє їх можливості оформити своє право на це спадкове майно. Після визначення судом частки померлої та позивачок у праві власності на квартиру, в тому числі об'єму спадкового майна, просили визнати за кожною з них право власності на цю частку та на належну їм частину спадкового майна в порядку спадкування за законом.

На підтримку своїх вимог позивачка ОСОБА_4 та її представник пояснили, що батьки позивачок під час шлюбу на ім'я батька придбали 1/2 частину будинку. Після його припинення вони поділили спільне майно та за судовим рішенням за матір"ю було визнано право власності на /4 частину вказаного будинку. Проте вона своє право власності належним чином не зареєструвала, а тому на час відкриття спадщини мала лише судове рішення про поділ майна подружжя та визнання за нею права на 1/2 його частину. Також вони з матір"ю проживали у п'ятикімнатній квартирі спільного заселення, де у них в користуванні було 3 кімнати, а ще двома кімнатами користувалась інша сім'я. Під час приватизації своєї частини квартири через юридичну необізнаність вони не звернули увагу на те, що за приватизаційними документами за ними було фактично визнано право власності на всю квартиру, а не на належну їм частину. В зв'язку з цим необхідно визнати недійсним їх свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, визначити їх та матері фактичні частки у праві власності на житло та визнати за ними в рівних частках в порядку спадкування за законом право власності на належну померлій частку у праві власності на це майно.

Позивачка ОСОБА_3 надала заяву про підтримку своїх вимог та розгляд справи без її участі в зв'язку з народженням дитини.

Представник виконкому Смілянської міської ради та Смілянської міської ради позов визнав повністю, пояснивши, що непорозуміння виникло через неналежну підготовку документів для приватизації позивачками та їх матір"ю належної їм частини квартири Смілянським відділком КП ЧООБТІ. Що стосується частини будинку по вул. Шолом-Алейхема, то також проти позову не заперечує, оскільки право власності визнано судовим рішенням, хоча і не проведена своєчасно його державна реєстрація, та є належні спадкоємці, що прийняли спадщину.

Реєстраційна служба Смілянського міськрайонного управління юстиції позов визнала, надавши про це письмову заяву, де також просила справу розглянути без участі його представника.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно технічної характеристики вказаної у технічному паспорті на квартиру спільного заселення АДРЕСА_1 від 13 вересня 2013 року, виконаному Смілянським відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» та розрахунку часток по даній квартирі від 24 листопада 2014 року, виконаному КП ЧООБТІ, в цілому квартира складається з жилих кімнат площею 14,3 кв.м., 9,1 кв.м., 12,1 кв.м, 12,1 кв.м., 16,8 кв.м., коридорів 9,0 кв.м., 4,5 кв.м., кухні 15,2 кв.м., шафи 0,4 кв.м. Дозвіл на приватизацію було надано на жилі кімнати площею 14,3 кв.м., 9,1 кв.м., 12,1 кв.м, коридор площею 5,0 кв.м., кухню площею 8,4 кв.м., шафу площею 0,4 кв.м., тобто загальною площею 49,3 кв.м, та житловою площею 35,5 кв.м., що відповідає даним свідоцтва про право власності на квартиру від 16 жовтня 2013 року.

За ч.1 ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Як вбачається з пояснень позивачки, представника відповідача та вказаних вище документів належні ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 три кімнати не є окремою квартирою, а знаходяться в п'ятикімнатній квартирі спільного заселення. Оскільки ці кімнати не є окремими жилими приміщеннями, а є кімнатами у квартирі в розумінні ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», та не можуть становити одиницю, як об'єкт приватизації, свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Смілянської міської ради 16 жовтня 2013 року, не відповідає вимогам законодавства і повинно бути визнано недійсним в розумінні набуття позивачками та їх матір"ю права власності лише на відповідну частку спірної квартири.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке перебуває у власності двох і більше осіб, належить їм на праві спільної часткової або сумісної власності. З розрахунку часток по даній квартирі від 24 листопада 2014 року, виконаному КП ЧООБТІ, вбачається, що в користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 фактично знаходились приміщення: жилі кімнати площею 14,3 кв.м., 9,1 кв.м., 12,1 кв.м, коридор площею 5,0 кв.м., кухня площею 8,4 кв.м., шафа площею 0,4 кв.м., що становить 53/100 спірної квартири. Оскільки ніхто із співвласників, що в судовому засіданні підтвердила і позивачка ОСОБА_4, не оспорював розміру своєї частки у праві власності на частину квартири, яка їм належить, ці частки необхідно визнати рівними, а тому спадковим майном є 53/300 квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1268-1270 ЦК України позивачки є спадкоємцями за законом, які спадщину прийняли належним чином, подавши до нотаріуса відповідні заяви, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому за кожною з них необхідно визнати право власності на 1/2 частину спадкового майна, що по вказаній квартирі буде становити 53/600 її частини. При цьому з врахуванням права власності кожної позивачки на частину спірної квартири та спадкової частки в ній, кожній з них на даний час повинно належати на праві власності 53/200 частки цієї квартири.

Як вбачається з довідки Смілянського відділку ЧООБТІ від 25 листопада 2014 року будинок АДРЕСА_2 належить на праві власності по 1/2 його частині ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу від 7 серпня 1979 року та ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу від 20 грудня 1989 року. Рішенням Смілянського міського суду від 26 травня 1994 року проведено поділ майна подружжя між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 і за останньою визнано право власності на 1/4 частину вказаного будинку з відповідною частиною надвірних споруд. Померла, відповідно до вимог закону, не здійснила реєстрацію свого права власності на вказане майно, проте це не є підставою позбавлення її цього права, а також на час відкриття спадщини ніякі ніші особи не заявляють претензій до вказаного майна, а тому його необхідно визнати належним померлій ОСОБА_5 та спадковим. В зв'язку з цим за позивачками в рівних частках необхідно визнати право власності в порядку спадкування і на це майно.

Вимоги щодо відшкодування витрат по справі позивачками заявлені не були.

На підставі ст. ст. 355, 382, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Смілянської міської ради 16 жовтня 2013 року, зареєстроване державним реєстратором Реєстраційної служби Смілянської міськрайонного управління юстиції Черкаської області Миколенком Т.О. 28 жовтня 2013 року за № 05 в частині частки, належної ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в п'ятикімнатній квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 Черкаської області.

Визначити, що частка ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в п'ятикімнатній квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 Черкаської області, становить 53/100, а саме по 53/300 частки кожної.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку приватизації та в порядку спадкування право власності на 53/100 часток, по 53/200 частці за кожною, п'ятикімнатної квартири спільного заселення АДРЕСА_1 Черкаської області загальною площею 93,5 кв.м, житловою площею 64,4 кв.м. належні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 53/100 частки в цілому складаються з частини коридору площею 5,0 кв.м, частини кухні площею 8,4 кв.м, житлової кімнати площею14,3 кв.м, житлової кімнати площею 9,1 кв.м, шафи площею 0,4 кв.м, житлової кімнати площею 12,1 кв.м, загальною площею 49,3 кв.м, житловою площею 35,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частку, по 1/8 частці за кожною, будинковолодіння АДРЕСА_2, Черкаської області, яке складається в цілому з житлового будинку з прибудовами «А-1,а,а-1», загальною площею 70,0 кв.м, житловою площею 36,5 кв.м, та господарських споруд і будівель: літньої кухні, прибудови «В,в», убиральні «У», убиральні «У-1», огорожі № 1-3, належну померлій ОСОБА_5 на підставі рішення Смілянського міського суду від 26 травня 1994 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуюча: І. А. Зайончковська