Єдиний унікальний номер 725/776/15-ц
Номер провадження 2/725/174/15
12.05.2015 Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Піхало Н.В.
при секретарі Томко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказувало на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.03.2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості. При цьому, зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, при укладенні якого сторони керувались положеннями ст. 634 ЦК України.
Зокрема, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії, слідкувати за витратами платіжного ліміту з метою уникнення Овердрафту. Також умовами передбачено й те, що у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф 500 грн. + 5% від суми позову, також, умовами договору передбачено сплату підвищених відсотків.
При вказував на те, що незважаючи на належне виконання банком своїх зобовязань за кредитним договором, відповідач своїх зобовязань за договором не виконує, у звязку з чим у нього станом на 22.01.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 7348,07 грн., яка складається з: 4643,06 грн. заборгованості за кредитом; 1878,91 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 326,10 грн. штрафу (процентна складова).
У звязку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права, умови договору, просив стягнути з відповідача на користь банку вищевказану заборгованість, а також судові витрати по справі.
В судове засіданні представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Справа слухалась у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи шляхом оголошення в засобах масової інформації. Причини своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як убачається з матеріалів справи, відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25.03.2010 року, між позивачем та відповідачем укладено договір відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості (а/с 10).
Так, відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Частиною ч. 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як установлено судом, відповідач, підписавши заяву про відкриття карткового рахунку, погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, тим самим, уклав договір та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а/с 12).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Як убачається зі змісту п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі стороні не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Згідно п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.5.6, п.2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на мовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку позичальник зобовязується виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої банком, відповідач належним чином своїх зобовязань не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 22.01.2015 року становить 7348,07 грн. і складається з : 4643,06 грн. заборгованості за кредитом; 1878,91 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 326,10 грн. штрафу (процентна складова) а/с 6)).
Так, частиною ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
При цьому, як убачається зі змісту п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.
Оскільки, цивільно-правові відносини виникли внаслідок договору, укладеного саме між позивачем та відповідачем, суд вважає, що цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобовязань повинен нести в повному обємі відповідач й відповідно позов банку підлягає задоволенню в повному обсязі.
При цьому, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вказаного, зокрема доказів щодо належного виконання своїх зобовязань за кредитним договором, а також доказів щодо припинення дії картки та не вчинення дій щодо її перевипуску тощо.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При цьому, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Таким чином, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549-551, 554, 610, 611, 633, 634,638, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.03.2010 року, яка складається з: 4643,06 заборгованості за кредитом; 1878,91 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 326,10 грн. штрафу (процентна складова).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача до суду у розмірі 420 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало