Справа № 202/8670/14-ц
16 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Пугач Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому просять суд визнати відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, а також просять зняти відповідачів з реєстрації за вказаною адресою.
Мотивуючи свої вимоги позивачі вказують на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло.
14.01.1995 року між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб. У останньої до реєстрації шлюбу вже була дитина від першого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після реєстрації шлюбу зі згоди усіх власників відповідачі були вселені у вищевказану квартиру.
01.05.1996 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_4, який був зареєстрований у спірній квартирі.
Згодом відповідачки зі згоди усіх співвласників були тимчасово зареєстровані за адресою спірної квартири, а саме ОСОБА_5 до 04.12.2008 року, а ОСОБА_6 до 15.01.2010 року.
На початку 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 сімейні відносини були припинені.
У липні 2008 року ОСОБА_6. залишила спірну квартиру без поважної причини і не мешкає у ній по теперішній час. З липня 2008 року до вересня 2010 року відповідачка ОСОБА_6. декілька разів приходила до спірної квартири у гості до ОСОБА_5, яка залишалася там мешкати.
У вересні 2010 року відповідачка ОСОБА_5 також залишила спірну квартиру без поважної причини і не мешкає у ній по теперішній час.
З вересня 2010 року відповідачки ніколи не приходили до спірної квартири і де вони мешкають їм невідомо. Особисті речі і майно відповідачів у квартирі відсутні.
Замки на вхідних дверях квартири не змінювалися та відповідачам ніколи ніхто не чинив перешкод у користуванні квартирою.
Наявність реєстрації відповідачів в квартирі АДРЕСА_1 зумовлює додаткові витрати на комунальні послуги, та створює перешкоди у користуванні власністю.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та пред'явлений позов просили задовольнити. В обґрунтування вимог посилалися на обставини викладені у позовній заяві.
Інші позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з'явилися, завчасно письмово сповістили про неявку та можливість розгляду й вирішення справи без їхньої участі, вимоги підтримали та пред'явлений позов просили задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідачів, письмових заперечень проти позову до суду не надсилали, свого представника (представників) до суду не направили.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, заперечень проти позовних вимог не надав.
Оскільки позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідачі належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 5) ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1. Дана квартира належить їм на праві спільної часткової власності.
Згідно довідки житлової організації КП «ЖЕП № 21» Дніпропетровської міської ради (а.с. 4) у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6.
Відповідно до акту про непроживання від 02 липня 2014 року складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1, відповідачі у вищевказаній квартирі не проживають, а саме ОСОБА_5 з 2010 року, а ОСОБА_6. з 2008 року. До квартири не навідуються з 2010 року та не мають у квартирі речей.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є мешканцями будинку АДРЕСА_1, підтвердили що дійсно відповідачі, хоч і зареєстровані у спірній квартирі, але починаючи з 2010 року вони їх не бачили за вищевказаною адресою. Вони доволі часто відвідують квартиру позивачів та з 2010 року не бачили речей відповідачів у вказаній квартирі.
Отже, встановлені обставини вказуються на те, що відповідачі не проживають у квартирі, не беруть участі в оплаті комунальних платежів, мають інше житло, у добровільному порядку не бажають знятися з реєстраційного обліку.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідачами не надано доказів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем реєстрації протягом більше ніж один рік, тобто з 2010 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації за вищезазначеною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідачів на користь позивачів.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243,60 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Шклярук