Справа № 715/669/15-ц
Провадження № 2/715/309/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі:головуючого судді Цуркана В.В.,
при секретарі судового засідання Майщук С.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 підтримали уточнені позовні вимоги та просили суд задовольнити позовну заяву та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача моральну та матеріальну шкоду.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивач та її представника, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.
Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 березня 2012 року було звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 та ч.2 ст.185 КК України і провадження у справі закрито на підставі п. «в» ст.1, ст.6 Закону України «Про амністію у 2011 році», при цьому цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином було залишено без розгляду (а.с. 18-19).
Вищевказаною постановою судом було встановлено, що ОСОБА_3, 11 квітня 2011 року близько 11 год., знаходячись у житловому будинку ОСОБА_4, що в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області, під час виниклої між ним з одного боку та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 з іншого боку суперечки із-за раніше виниклих довготривалих неприязних стосунків, умисно відштовхнув ОСОБА_4 до стіни, де наніс йому удари по голові та по спині, а також наніс удар ногою в область паху, після чого підійшов до ОСОБА_2 та вдарив її кулаком в область грудної клітини, потім шпателем наніс 8-10 ударів в область черевної порожнини, далі викинувши шпатель кулаком правої руки вдарив по носі та по верхній щелепі. Продовжуючи свій злочинний намір, дерев'яною палицею вдарив ОСОБА_4 по спині та ОСОБА_2 по ногах. В результаті нанесених ОСОБА_3 ударів, ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та перелому 6-7 ребра зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №105 від 5 липня 2011 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи №130 від 28 вересня 2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров'я, а ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця по зовнішньо-бічній поверхні, синця в ділянці зовнішньої кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу, синця по тильній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, підшкірної гематоми на рівні 1-2-го поясних хребців по біляхребтовій лінії зліва, перелому кісток носа, травматичного пульпіту 6,3 справа та 1,3 зубів зліва на верхній щелепі, надриву зовнішньої кісточки правого гоміліково-ступеневого суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №117 від 1 серпня 2011 року та висновку додаткової комісійної судово-медичної :кспертизи №170-Д від 15 листопада 2011 року відносяться до тілесних ушкоджень переднього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров'я.
Згідно копії медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень з 14.04.2011 року перебувала у Глибоцький ЦРКЛ на амбулаторному лікуванні.
Вартість понесених витрат на лікування позивача ОСОБА_2 складає 6132,07 гривень, що підтверджується копією чеків які містяться в матеріалах справи, оригінали яких, були надані суду для огляду.
Крім цього, слід зазначити, що із заключення ЛКК №2965 від 07.10.2011 року вбачається, що ОСОБА_4 втратив здатність до самообслуговування та потребував постійного стороннього догляду, при цьому останній помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Сечевени, Глибоцького району, Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерті серії НОМЕР_1 від 07.11.2011 року.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З огляду на викладені обставини, враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок вчинення злочину відповідачем ОСОБА_3, позивачу ОСОБА_2 була задана матеріальна шкода, яка полягла у понесених витратах на лікування у розмірі 6132,07 гривень, які в судовому засіданні були документально підтвердженні, а тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в цій частині, та стягнення вищевказаної суми матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача.
Разом з тим, суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальних витрат на протезування зубів у розмірі 5000 гривень, оскільки позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів про понесення вищевказаних витрат. Лист ПП - лікаря стоматолога ОСОБА_6, якій мітиться в матеріалах справи, згідно якого вартість проведеного протезування верхньої щелепи ОСОБА_2 становить понад 5000 гривень, суд не вважає належним та допустимим доказом, оскільки вказаний лист не підтверджує факт оплати позивач вищевказаної суми. При цьому слід зазначити, що ПП - лікар стоматолог ОСОБА_6 лікування та протезування зубів позивачу не проводив, а тільки проводив її огляд.
Що стосується відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено, що позивач, внаслідок спричинення ушкодження здоров'я стаціонарно лікувалася, зазнала фізичного болю та душевних страждань, було порушено нормальний, звичний спосіб її життя .
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує: стан здоров'я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих обставинах, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, вимоги розумності та справедливості.
Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 25.05.2001 „ Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить від характеру та обсягу страждань як фізичних, душевних та психічних яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, враховує стан здоров'я, те що злочин вчинено відносно особи похилого віку, і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 в даній частині є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні і підлягають частковому задоволенню.
Крім цього, згідно п.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.
Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь держави судових витрат по справі в сумі 243,60 грн.
На підставі ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити часткового.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: