Справа № 1306/124/12 Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/783/12/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Копняк С.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю позивача ОСОБА_3, представників позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8, ОСОБА_6, треті особи: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Трускавецького нотаріального округу - ОСОБА_9 про визнання заповітів від 26.05.2005 року та від 06.02.2004 року недійсними, визнання недійсною відмову від спадщини та заяви про повідомлення про складений заповіт ОСОБА_10, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2008 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним, оскільки суд не надав належної оцінки показам свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, а також свідчення лікуючих лікарів - ОСОБА_15 та ОСОБА_16. Також звертає увагу, що перевірку і оцінку експертного висновку (акт № 882 посмертної судово-психіатричної експертизи) судом не проводилась. Судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотань про проведення ряду експертиз. В апеляційній скарзі просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення усіх позовних вимог. Також просить судові витрати в сумі 884 грн. 52 коп. покласти на відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_17 /т.1 а.с. 5/.

26 травня 2005 року ОСОБА_17 складено заповіт, яким він належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0950 га, надану для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території АДРЕСА_1, а також житловий будинок-незавершене будівництво, розташований на згаданій земельній ділянці заповідав своєму онуку ОСОБА_6 /т.1 а.с. 49/.

Заповіт підписаний заповідачем особисто в присутності уповноваженої особи та зареєстрований в реєстрі за № 1-1570.

Із заяв ОСОБА_10-дружини ОСОБА_17, від 14.01.2008 року вбачається, що остання відмовилася від прийняття спадщини, дані заяви посвідчено державним нотаріусом /т.1 а.с. 38, 39/.

За клопотанням ОСОБА_3 про призначення посмертну судово-психіатричну, психологічну експертизу, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 червня 2012 року призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. /т.1 а.с.235/

З акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 882 від 10 жовтня 2012 року вбачається, що у зв"язку із недостатністю та суперечливістю в матеріалах справи та медичній документації даних про психічний стан ОСОБА_17 встановити чи були у нього психічні розлади та чи міг ОСОБА_17 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не являється можливості.

За клопотанням ОСОБА_3 про призначення комплексної психолого - психіатричної експертизи, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 червня 2013 року призначено по справі комплексну психолого-психіатричну експертизу.

За клопотанням експерта Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Каніщева Андрія Вячеславовича про уточнення ухвали, 07 листопада 2013 року апеляційним судом Львівської області постановлено ухвалу про задоволення згаданого клопотання та уточнено ухвалу суду від 20 червня 2013 року та зазначено, що необхідно призначити однорідну додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу з рядом питань.

З акту судово-психіатричного експерта № 16 від 24 вересня 2014 року вбачається, що з наявних даних, визначити психічний стан ОСОБА_17 та вирішити питання щодо його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповітів 06 лютого 204 року та 26 травня 2005 року не є можливим.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України, заповіт складений особою, яка не мала на це права, а також заповів складений з порушенням вимог щодо форми або посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров"я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який дав би підставу припустити, що його особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (ст.145 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з тих підстав, що позивач не довів суду, що його батько ОСОБА_17 на момент посвідчення заповіту 26.05.2005 року не міг здійснити вільне волевиявлення та підписати заповіт у силу своєї хвороби чи неграмотності, а також не довів обставини, що його матір"ю не добровільно написано заяви про відмову від обов"язкової частки у спадковому майні та про відмову від спадщини.

З такими висновками колегія суддів погоджується в повній мірі, оскільки жодна із експертиз яка проводилася за клопотанням позивача - ОСОБА_3 не підтвердили факту неможливості ОСОБА_17 здійснити вільне волевиявлення 26.05.2005 року та підписати заповіт у силу своєї хвороби чи неграмотності, а також здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заповітів 06 лютого 2004 року та 26 травня 2005 року. Згадані експертизи проводилися з врахуванням показань свідків та сторін щодо психічного стану ОСОБА_17, які є суперечливими та взаємовиключними. Також слід зазначити, що позивач ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надав суду доказів та не довів обставину, що його матір"ю не добровільно написано заяви про відмову від обов"язкової частки у спадковому майні та про відмову від спадщини.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини по справі, надано їм належну правову оцінку, жодних іших доказів які б спростовували висновки суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не здобуто та ОСОБА_3 не представлено. Судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід відхилити.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Копняк

Н.О. Шеремета