Провадження №2/761/8298/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину,

в с т а н о в и в:

13.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила здійснити тлумачення правочину, а саме - пункту 16 шлюбного договору від 05.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колісніченко О.Д., за реєстраційним №2141, як виявлення волі обох сторін на придбання однокімнатної квартири ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у місті Києві, у випадку розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 09.12.2005 року був зареєстрований шлюб із відповідачем по справі. На момент укладання шлюбу позивачка була власником АДРЕСА_1. Під час перебування у шлюбі відповідач виявив бажання зайнятись підприємницькою діяльністю та запропонував їй продати квартиру а гроші вкласти у бізнес. 05.09.2006 року між сторонами було укладено шлюбний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колісніченко О.Д., за реєстраційним №2141. Відповідно до п 16 договору, у разі розірвання шлюбу майно,яке належало подружжю до реєстрації шлюбу, до складу майна, яке підлягає розподілу, не входить. При цьому відповідач, у випадку розлучення із позивачкою, зобов'язується купити їй однокімнатну квартиру. Рішенням Ірпінського міського суду від 07.10.2009 року шлюб між ними було розірвано. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 10.12.2009 року рішення суду було залишено без змін. У даному випадку така подія настала з набранням законної сили рішення про розірвання шлюбу між сторонами, тобто у відповідача виник обов'язок купити позивачці однокімнатну квартиру, однак, відповідач свої зобов'язання відповідно до п 16 шлюбного договору не виконав, у зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, через канцелярію суду подав письмові заперечення, у яких зазначив, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.04.2011 року у цивільній справі №2-5273/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зобов'язання виконати умови договору та відшкодування моральної шкодиу задоволені позову було відмовлено повністю. Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м.Києва віл 14.12.2011 року вищевказане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким зобов'язано ОСОБА_2 виконати умови п.16 шлюбного договору віл 05.09.20016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, щодо обов'язку купити однокімнатну квартиру. У касаційному порядку зазначені судові рішення не переглядися, а тому немає жодних підстав для задоволення даного позову.

Вислухавши представника позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 09.12.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданого 09.12.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві (а.с.10).

05.09.2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюбний договір,який був посвідчений приватним нотаріусом Колесніченко О (а.с.11-12). Відповідно до п 16 даного договору,у разі розірвання шлюбу майно,яке належало подружжю до реєстрації шлюбу,до складу майна,яке підлягає розподілу,не входить. При цьому ОСОБА_2,у випадку розлучення із ОСОБА_1,зобов»язується купити їй однокімнатну квартиру.

Рішенням Ірпінського міського суду від 07.10.2009 року шлюб між ними було розірвано (а.с.13). Ухвалою апеляційного суду Київської області від 10.12.2009 року рішення суду було залишено без змін.

Відповідно до ч.1 статті 637 ЦК України визначає, що тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (ч.2 ст.213 ЦК України).

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін (ч.3 ст.213 ЦК України).

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (ч.4 ст.213 ЦК України).

Проте, судом було встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.04.2011 року у цивільній справі №2-5273/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зобов'язання виконати умови договору та відшкодування моральної шкоди у задоволені позову було відмовлено повністю (а.с.30-31). Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м.Києва віл 14.12.2011 року вищевказане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким зобов'язано ОСОБА_2 виконати умови п.16 шлюбного договору віл 05.09.20016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, щодо обов'язку купити однокімнатну квартиру (а.с.32-35). У касаційному порядку зазначені судові рішення не переглядися.

Враховуючи викладене, оскільки позивачка просить розтлумачити не зміст правочину, а фактично ставить вимоги, щодо внесення змін в укладений шлюбний договір щодо зобов'язань відповідача придбати квартиру саме в м.Києві, крім того, оскільки є рішення Апеляційного суду м.Києва віл 14.12.2011 року, яким фактично зобов'язано відповідача виконати умови п.16 шлюбного договору укладеного між сторонами, щодо обов'язку купити однокімнатну квартиру, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 213, 637 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: