27 січня 2015 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:
гол-чого судді Стеганцова С.М
при секретарі Реуцькій Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач по справі - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки - ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідачка з серпня 2013 року разом з дитиною від першого шлюбу виїхала за межі району в село Базаліївка Чугуївського району Харківської області, де живе і по теперішній час.
У судових засіданнях позивач свій позов підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог.
Відповідач про час і місце всіх судових засідань по суті повідомлялася належним чином відповідно до п. 4. ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що свідчать копії повісток про виклик до суду, а також довідки про доставку смс-повідомлення якими відповідач належним чином була проінформована про виклик до суду (а.с.28-33,35), однак в жодному судовому засіданні відповідачка не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач по справі - ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1.
Згідно договору купівлі-продажу, який було складено та посвідчено 04 березня 1989 року державним нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок за вищевказаною адресою (а.с.9,10).
Договір купівлі-продажу зареєстровано в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 29.03.1989 року за № 509 в Книзі № 6.
З моменту придбання будинку за вищевказаною адресою були зареєстровані дружина позивача по справі - ОСОБА_3 та його син - ОСОБА_4.
З травня місяця 2009 року син позивача - ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії. За час перебування у шлюбі у сина з ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
11 серпня 2009 року зі згоди позивача у даному житловому будинку були зареєстровані дружина сина - ОСОБА_2 та її донька від першого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області № 796 від 06.11.2014 року (а.с.20). Проте з червня 2013 року відповідачка добровільно лишивши сина ОСОБА_7 із сином позивача пішла з сім'ї, після чого разом зі своєю дитиною від першого шлюбу виїхала за межі району в село Базаліївка Чугуївського району Харківської області за місцем мешкання свого нового чоловіка та стала там проживати без реєстрації, де живе і по теперішній час.
Згідно Рішення Шевченківського районного суду Харківської області № 637/61/14-ц (2/637/87/14) від 13.02.2014 року шлюб між сином позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією рішення в матеріалах справи (а.с.15).
На сьогоднішній день син позивача - ОСОБА_4 має статус батька-одинака та зі своїм малолітнім сином - ОСОБА_5 переїхав на нове місце проживання, знявшись з реєстрації 24 червня 2014 року, що підтверджено відповідними відмітками в Домовій Книзі (а.с.14).
Так, відповідачка та її донька від першого шлюбу фактично проживають за іншою адресою в селі Базаліївка Чугуївського району Харківської області і на протязі більше року не проживають родиниі позивача по справі.
Позивач по справі, як законний власник зазначеного житлового будинку, не має змоги на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своєю власністю, крім того позивач бажає оформити державну субсидію з метою отримання знижки на оплату комунальних послуг, проте реєстрація відповідачки з її донькою за адресою: АДРЕСА_1, перешкоджає належному оформленню такої субсидії.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Свідки зі сторони позивача, а це сусіди по місцю реєстрації відповідача - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджують, що відповідачка не проживає по місцю його реєстрації з серпня місяця 2013 року, тобто більше ніж рік, про що зазначили у своїх письмових заявах, наданих до суду 27 січня 2015 року (а.с.36,38). Крім того, той факт, що відповідачка зі своєю донькою не проживає за вищевказаною адресою підтверджується також копією акту обстеження будинку АДРЕСА_1 за підписами свідків і депутата селищної ради від 07.02.2014 року (а.с.16), суд вважає, що відповідач лише зареєстрований в будинку але, фактично не проживає в ньому більше року.
Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.7 закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане з вирішення питання про житлові права особи, які регулюються як нормами житлового так і цивільного законодавства про право особи на проживання в цьому будинку (ст.ст. 71-72, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Додаткові вимоги позивача в частині усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження майном, з посиланням на ст..391 ЦК України, як власника будинку не підлягають задоволенню, до правовідносин які регулюються законом «Про свободу пересування в Україні» від 11.12.2003 року, № 1382-IV.
Враховуючи, що відповідач по місцю реєстрації не проживає більше року, що підтверджено в суді, як письмовими доказами, так і поясненнями свідків, суд вважає визнати відповідача на підставі ст. 72 ЖК України, втратившою право користування будинком АДРЕСА_1, в зв'язку з чим відповідач підлягає і зняттю з реєстрації за вказаною адресою.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
ст. 72 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та членів її родини доньку - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження будинком АДРЕСА_1 Шевченківського району Харківської області, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом зняття з реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_6.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.М.Стеганцов