Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1879/14-ц

20 січня 2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Круль І.В.

секретаря: Сіщук Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади с.Яблунька в особі Яблунської сільської ради Богородчанського району, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання права власності на будинковолодіння та зустрічних позовних заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Територіальної громади с.Яблунька в особі Яблунської сільської ради Богородчанського району про визнання права власності на будинковолодіння

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Територіальної громади с.Яблунька в особі Яблунської сільської ради Богородчанського району, ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння. В якості третьої особи на стороні відповідача Ухвалою Богородчанського районного суду від 16 грудня 2014 року залучено ОСОБА_3. 25 грудня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, Територіальної громади с.Яблунька в особі Яблунської сільської ради Богородчанського району про визнання права власності на будинковолодіння. Ухвалою суду від 25.12.2014 року позови об»єднані.

Позовні вимоги позивачі, уточнили просять визнати право власності на будинковолодіння мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка приходиться бабкою ОСОБА_1, 26 жовтня 1995 року склала в користь внучки заповіт. Свідоцтво про право власності на житловий будинок отримати ОСОБА_1 не може, оскільки будинок не був зданий в експлуатацію у встановленому законом порядку і після смерті спадкодавця не може оформити свідоцтво про право на власності на будинковолодіння. Крім того вони та померла до 15 квітня 1991 року були членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 та мають право по ? частини будинковолодіння.

Позивач - відповідач та відповідачі - позивачі позовні вимоги визнали та підтримали, просять постановити рішення, яким визнати за ними ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності по ? частці будинковолодіння, що по АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/2 частку будинковолодіння, що по АДРЕСА_1. Просять справу слухати в їх відсутності.

Представник відповідача у поданій заяві позов визнала. Просить справу слухати в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову , суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, до 15 квітня 1991 року були членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 та мають право по ? частини будинковолодіння.

Згідно із ч.1 ст. 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20, 22.12.1995, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно із ч.2 ст.123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка приходиться бабкою ОСОБА_1, 26 жовтня 1995 року склала в користь внучки заповіт. Свідоцтво про право власності на житловий будинок отримати ОСОБА_1 не може, оскільки будинок не був зданий в експлуатацію у встановленому законом порядку і після смерті спадкодавця не може оформити свідоцтво про право на власності на будинковолодіння.

Нотаріусом заведена спадкова справа. Позивачка вступила в управління спадковим майном.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_1 продовжувала проживати у спірному будинку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР ( в ред. 1963 року)спадкоємці, які вступили в реальне користування спадковим майном вважаються такими, що прийняли спадщину. Таким чином, як спадкоємць по заповіту, проживаючи до і після смерті спадкодавця в цьому будинку, вважається таким, що фактично прийняли спадщину

За життя спадкодавець не оформила право власності на будинковолодіння. В зв"язку з чим нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право власності, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок зазначений в плані під літерою "А", 3-х сараїв зазначених в плані під літерами "Б", "В", "Г", убиральні зазначеної в плані під літерою "Д", погреба зазначеного в плані під літерою « Е», 1/2 частини колодязя зазначеного в плані під номером 1, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Згідно ст.ст. 1217, 1235 ЦК України позивач - відповідач є спадкоємцем по заповіту і бажає оформити право власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України позивачка - відповідачка є фактичним власником вищевказаного будинку з часу відкриття спадщини, її права на нього без їх документального підтвердження не визнаються.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Права власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом згідно ст.328 ЦК України.

При таких обставинах зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання права спільної часткової власності - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ? частки будинковолодіння, що по АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/2 частку будинковолодіння, що по АДРЕСА_1.

Право власності на нерухомість у відповідності ст. 182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

На підставі наведеного ст.ст. 182, 328, 392, 1217, 1235, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади с.Яблунька в особі Яблунської сільської ради Богородчанського району, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання права власності на будинковолодіння та зустрічних позовних заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Територіальної громади с.Яблунька в особі Яблунської сільської ради Богородчанського району про визнання права власності на будинковолодіння задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на ? частку будинковолодіння, яке складається з житлового будинку зазначеного в плані під літерою "А", 3-х сараїв зазначених в плані під літерами "Б", "В", "Г", убиральні зазначеної в плані під літерою "Д", погреба зазначеного в плані під літерою « Е», ? частини колодязя зазначеного в плані під номером 1, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною вартістю 86 407 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/4 частку будинковолодіння, яке складається з житлового будинку зазначеного в плані під літерою "А", 3-х сараїв зазначених в плані під літерами "Б", "В", "Г", убиральні зазначеної в плані під літерою "Д", погреба зазначеного в плані під літерою « Е», ? частини колодязя зазначеного в плані під номером 1, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною вартістю 86 407 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на ? частку будинковолодіння, яке складається з житлового будинку зазначеного в плані під літерою "А", 3-х сараїв зазначених в плані під літерами "Б", "В", "Г", убиральні зазначеної в плані під літерою "Д", погреба зазначеного в плані під літерою « Е», ? частини колодязя зазначеного в плані під номером 1, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною вартістю 86 407 грн.

Право власності на будинковолодіння підлягає державній реєстрації.

Термін оскарження рішення до Івано-Франківського апеляційного суду10 днів з дня отримання копії рішення через Богородчанський районний суд.

Головуюча Круль І.В.