Номер справи: 164/567/15-ц
Провадження по справі: 2/164/189/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Покидюка М.В.

при секретарі Каращук В.С.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона згідно договору дарування РN № 1753 від 27 жовтня 1997 року посвідченого Маневицькою державною нотаріальною конторою являється власником будинковолодіння за адресою: вул. Хутір Лоше, 24, смт. Маневичі Волинської області, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,6298 га. На даній земельній ділянці розташований ще один житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 31 грудня 1984 року. Рішенням виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 94 від 19 грудня 2014 року ,,Про присвоєння адресного номера даному житловому будинку присвоєно адресний номер ,,22.

ОСОБА_4 проживала без чоловіка і мала єдиного сина ОСОБА_5, який помер 27 травня 1979 року. Батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Крім ОСОБА_4 в сімї батьків була ще одна дочка ОСОБА_7, яка одружилася з ОСОБА_8 і стала іменуватися ОСОБА_8.

В даній сімї народилася дочка ОСОБА_9, яка одружилася з ОСОБА_10, який помер 23 травня 1996 року, а ОСОБА_11 30 листопада 2001 року. В даній сімї дітей не було. Рідним братом ОСОБА_10 був її, позивача, батько ОСОБА_12, який також помер 23 лютого 1991 року.

Отже, покійній ОСОБА_4 належав і житловий будинок за адресою: вул. Хутір Лоше, 24, смт. Маневичі Волинської області.

Після смерті ОСОБА_4 за будинковолодіннями і земельною ділянкою за адресою: вул. Хутір Лоше, 22 та 24, смт. Маневичі Волинської області доглядала ОСОБА_11, яка 27 жовтня 1997 року подарувала дані будинковолодіння їй, позивачу ОСОБА_1 Дані будинковолодіння знаходилися і знаходяться на одній земельній ділянці, на той час адресних номерів не мали і значилися за адресою: хутор Лоше Маневицького району Волинської області, як зазначено в договорі дарування.

Після смерті ОСОБА_11, а саме з 2001 року вона є єдиною особою, яка постійно здійснює догляд за житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Хутір Лоше, 22, смт. Маневичі Волинської області. Вона, позивач, разом з чоловіком єдині найближчі родичі, що були в покійних. До дня смерті вони доглядали ОСОБА_13, допомагали їй по господарству, підтримували будинок в належному стані, що продовжує вона робити і в даний час.

Дане будинковолодіння з 2001 року не перейшло ні у чию власність, інших осіб, які б претендували на дане майно теж немає.

Вважає, що вона добросовісно заволоділа даним майном, постійно відкрито і безперервно користується та володіє ним ще до настання смерті ОСОБА_14 Дане майно, яке вона постійно ремонтує та примножує, на даний час є придатним для користування і відноситься до приватної власності громадян.

В позасудовому порядку встановити право власності на дане майно вона не може.

Позивач, посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Хутір Лоше, 22, смт. Маневичі Волинської області, які належали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 31 грудня 1984 року.

Позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 свої позовні вимоги, із підстав викладених в позовній заяві, підтримали, просять суд визнати за позивачем в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Хутір Лоше, 22, смт. Маневичі Волинської області, які належали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 31 грудня 1984 року. Стверджують, що спадкоємців та інших осіб, які б претендували на дане майно після смерті ОСОБА_11 немає, оскільки вони всі повмирали, позивач є єдиною особою, що має право на дане майно.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, не заперечує що ОСОБА_1 є єдиною особою, що має право на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Хутір Лоше, 22, смт. Маневичі Волинської області, які належали ОСОБА_4, оскільки всі її родичі повмирали та інших осіб, які б претендували на дане майно після смерті ОСОБА_11, крім позивача, немає. Остання після смерті ОСОБА_11 постійно самостійно доглядала за даним майном. Просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення.

Відповідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частин 1, 2, 4 ст. 344 цього Кодексу особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 визнали, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Хутір Лоше, 22, смт. Маневичі Волинської області, адресний номер якого був встановлений лише в грудні 2014 року була ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 31 грудня 1984 року. Сторони не заперечують, що будинковолодіння за адресою: вул. Хутір Лоше, 22 та 24, смт. Маневичі Волинської області знаходяться на одній нероздільній земельній ділянці, яка розташована (так було за життя власника) за адресою: хутор Лоше, Маневицького району Волинської області. Сторони також підтверджують, що позивач є самою найближчою родичкою ОСОБА_4, оскільки всі інші повмирали, що після смерті ОСОБА_15, тобто з 2001 року, вона лише сама доглядала за спірним будинковолодінням і земельною ділянкою, на якій воно розташоване, що інших осіб, які б претендували на дане майно після смерті ОСОБА_11 немає.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, відповідно ч. 1 ст. 61 цього Кодексу, не підлягають доказуванняю.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном, оскільки при заволодінні ним не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності на нього; відкрито володіла чужим майном не приховувала факту знаходження даного майна у її володінні; безперервно ним володіла володіння не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Також встановлено, що позивач з приєднанням до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим нерухомим майном вона володіла з урахуванням правонаступництва вона ним володіла понад десяти років починаючи за три роки до набрання чинності ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, а дані правовідносини виникли в січні 2001 року.

З цих підстав позов підлягає до повного задоволення, який на даний час ніким не оспорюється.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 344 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Хутір Лоше, 22, смт. Маневичі Волинської області, які належали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 31 грудня 1984 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.В. Покидюк