АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/858/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Сирбул О.Ф.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

4 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3

та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту.

У мотивування вимог посилалося на те, що 06.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № МL-003/020/2008.

Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 06.02.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № PML-003/020/2008, за умовами якого іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 97,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Правонаступником АТ «ОТП Банк» за вищезгаданим кредитним договором є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю.

В подальшому, йому стало відомо, що 16.01.2012 року старшим слідчим у особливо важливих справах ГСУ МВС України Харкевич В.І. винесено постанову про накладення арешту на зазначену вище квартиру.

Зауважувало, що оскільки позичальником не виконуються кредитні зобов'язання за договором № МL-003/020/2008, тому для реалізації ним права заставодержателя щодо задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до ст. 572 ЦК України необхідно звільнити квартиру, яка перебуває в іпотеці, з-під арешту на забезпечення виконання цього кредиту.

Враховуючи наведене, просило суд звільнити з-під арешту майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 97,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладеного на підставі постанови про накладення арешту на майно від 16.01.2012 року старшим слідчим у особливо важливих справах ГСУ МВС України Харкевич В.І.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що арешт, накладений на спірну квартиру, перешкоджає у виконанні зобов'язань за іпотечним договором.

У своїй апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» також просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог закону, не звернув увагу на те, що на час накладення арешту, квартира вже перебувала в Іпотеці для забезпечення боржником зобов»язань за кредитним договором.

На даний час існує заборгованість за кредитним договором від 06.02.2008 року і боржником ОСОБА_4 не погашена.

Відмова у задоволені позову позбавляє ТОВ «ОТП Факторинг Україна» можливості в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення кредитних коштів позичальником шляхом продажу заставного майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з"явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції підставно виходив з того, що вимоги є недоведеними та необґрунтованими з огляду на таке.

Судом встановлено, що 06.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № МL-003/020/2008 (а.с.5-9).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 06.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № PML-003/020/2008, за умовами якого іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 97,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серія САВ номер 482712 (а.с.10-12). У п.h статі 5 договору іпотеки зазначено, що предмет іпотеки є спільною сумісною власністю подружжя, і згода чоловіка іпотекодавця ОСОБА_5 на передачу майна в іпотеку отримано.

20.07.2011 року між ПАТ «ОТП Банк», як правонаступником АТ «ОТП Банк», та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля від 20.07.2011 року, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором № МL-003/020/2008 від 06.02.2008 року та договором іпотеки №PML-003/020/2008 від 06.02.2008 року (а.с.19-29).

Звертаючись в суд з даним позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» посилалося на те, що 16.01.2012 року старшим слідчим в особливо важливих справах ГСУ МВС України Харкевич В.І. винесено постанову про накладення арешту на предмет іпотеки, що унеможливлює реалізацію ним права заставодержателя щодо задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до ст. 572 ЦК України, тому квартира має бути звільнена з-під арешту.

З листа Міністерства внутрішніх справ України від 23 червня 2014 року за вих.. №13/3/2-3771д вбачається, що Головним слідчим управлінням МВС України здійснювалась досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 (кримінальна справа № 24-113), щодо членів злочинної організації під керівництвом ОСОБА_5 за фактами заволодіння коштами 3542 вкладників групи компаній «Кінгз-Кепітал» в особливо великих розмірах на суму понад 141 млн. грн. та вчинення інших злочинів.

16.01.2012 року слідчим накладено арешт на майно ОСОБА_5, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшкодування завданих потерпілим збитків.

17.01.2013 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні затверджений прокурором і з відповідними додатками направлений до Дніпровського районного суду м. Києва, для розгляду по суті, На даний час обвинувальний акт перебуває узазначеному суді (суддя Чаус М.О.) (а.с.40).

З наведеного вбачається, що арешт накладено в рамках кримінальної справи, розслідування якої не завершено, й одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що позивачем не надано доказів вжиття необхідних заходів, передбачених законодавством України для звернення стягнення на предмет іпотеки, доказів відправлення іпотекодавцю за договором будь-яких повідомлень про загальну суму боргових зобов'язань та граничний строк погашення боргових зобов'язань.

Дійсно, пунктом 6.1 Договору іпотеки передбачено, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити у повному обсязі свої вимоги.

Разом з тим, пунктом 6.2 визначено і «Іпотечні випадки», тобто визначено конкретно, коли такий «Іпотечний випадок» настає.

Крім того, пунктом 6.4.2 встановлено, що при виникненні Іпотечного випадку, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та Боржнику повідомлення ( цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому договорі з вказівкою про загальну суму боргових зобов»язань та граничний строк погашення боргових зобов»язань.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції підставно виходив з того, що позивачем не надано доказів вжиття необхідних заходів, передбачених, як законом так і умовами Договору Іпотеки для звернення стягнення на предмет іпотеки, доказів відправлення іпотекодавцю за договором будь-яких повідомлень про загальну суму боргових зобов'язань та граничний строк погашення боргових зобов'язань.

В суді апеляційної інстанції представники апелянтів підтвердили, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції, вони не мали доказів, які б свідчили про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доповнили, що в даний час у провадженні суду є вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, проте відсутнє рішення, яке б набрало законної сили за цими вимогами.

Наведене свідчить про те, що заявлений позов є передчасним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :