Провадження № 2/369/107/15
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 03.09.2006 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позичальник не виконує належним чином зобов»язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим заборгованість станом на 13.11.2014 р. становить 33 918,50 грн..

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 918,50 грн. та судові витрати.

В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

03.09.2006 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на суму 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, в справі наявні копії двох паспортів ОСОБА_1.

Паспорт ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Серія НОМЕР_1, виданий 10.08.2000 року.

Паспорт ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Серія НОМЕР_2, виданий 01.12.2006 року.

Ксерокопія паспорта, яка надавалася відповідачем при укладенні кредитного договору, була завірена написом «Копія вірна 19.08.2006 р.» Проте, як встановлено судом, станом на момент укладення договору паспорт відповідача Серія НОМЕР_1, виданий 10.08.2000 року був втрачений ним. В зв»язку з чим відповідач звернувся до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області для видачі нового паспорта. Тому, 01.12.2006 року ОСОБА_1 Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області був виданий новий паспорт, Серія НОМЕР_2.

Також, судом встановлено, що відповідачем договір про отримання коштів не укладався та не підписувався, а паспорт відповідача, наданий позивачем, містить фотографію невідомої особи, а не відповідача.

Таким чином, кошти відповідач не отримував та цивільно-правові угоди з позивачем не укладав.

А отже, на момент укладення кредитного договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та ОСОБА_2, паспорт у останнього був відсутній і хто здійснив підписання кредитного договору №б/н відповідачу не відомо.

Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов