АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/459/2015 Головуючий в І інстанції: Зуб І.Ю.
Категорія:43 Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.
Суддів:Радченка С.В.
Колісниченка А.Г.
При секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що згідно ордеру №6, виданого на підставі рішення виконкому Херсонської міської ради №98/3 від 06 лютого 1979 року, її дід ОСОБА_8 разом із сім'єю вселився до квартири АДРЕСА_1. Зазначена квартира знаходиться на балансі та у власності територіальної громади. В даній квартирі зареєстровані вона, її мати - ОСОБА_9 та бабуся - ОСОБА_7 Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25 вересня 2014 року ОСОБА_8 було визнано таким, що втратив право користування спірною квартирою. Оскільки вона вселилася до квартири відповідно до закону, як член сім'ї наймача, а тому користується усіма правами і несе обов'язки, пов'язані з договором найму, ОСОБА_5 просила суд визнати за нею право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 в м. Херсоні, та зобов'язати виконавчий комітет Херсонської міської ради укласти з нею договір найму зазначеної квартири.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до норм житлового законодавства, які регламентують правовідносини сторін з приводу користування квартирою, обрані позивачкою способи захисту свого права не відповідають способам захисту, передбаченими ст.16 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи зі змісту ст.ст. 31, 119, 212 ЦПК України визначення підстав і предмета позову належить виключно позивачу й суд сам за власної ініціативи їх визначати не може.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних справ це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Правовідносини по користуванню жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду врегульовані главою 2 розділу III Житлового Кодексу України.

Судом встановлено, що згідно ордеру №6 від 17 квітня 1979 року, виданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради, ОСОБА_8 та його сім'ї, яка складається з п'яти осіб, надано у користування квартиру АДРЕСА_2 (а.с.4).

ОСОБА_8 є дідом позивачки, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними доказами (а.с.6-9).

Згідно довідки №38, виданої ОСББ «Кутузова 8» 16 жовтня 2014 року, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мешкає в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.5).

Відповідно до довідки про склад сім'ї наймача квартири та займані ними приміщення №150 від 24 червня 2014 року у АДРЕСА_1 в м. Херсоні зареєстровані: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25 вересня 2014 року ОСОБА_8, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З пояснень позивачки вбачається, що в спірну квартиру вона вселилася з часу свого народження, тобто у відповідності до ч.1 ст.65 ЖК України згоди членів сім'ї наймача на її вселення до квартири не вимагалося.

Правові наслідки такого вселення ОСОБА_5, а саме набуття нею рівного з іншими членами сім'ї права постійного користування жилим приміщенням квартири встановлені ч.2 ст. 65 ЖК України і відповідачами або наймодавцем житла не оспорюються.

За таких обставин висновок суду про відсутність підстав для захисту ніким не оспорюваних прав ОСОБА_5 на користування вказаною квартирою шляхом визнання за нею права користування жилим приміщенням у розумінні ч.2 ст. 64 ЖК України, є обгрунтованим. Позбавлення наймача квартири права користування житлом на підставі рішення суду від 25 вересня 2014 року не припиняє права позивачки на користування вказаною квартирою, наданою родині для постійного проживання

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_5 про зобов'язання виконавчого комітету Херсонської міської ради укласти з нею договір найму спірної квартири, суд вірно виходив з положень ч.1 ст.106 ЖК України, відповідно до яких зміна наймодавцем суб'єктного складу у договорі найму може відбуватися лише за згодою самого наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним. Така зміна може відбуватися також у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Матеріали справи не містять належних доказів про те, що наймодавцем спірної квартири є саме виконавчий комітет Херсонської міської ради.

Наявна в матеріалах справи заява ОСОБА_5 від 22 жовтня 2014 року, яка адресована голові Херсонської міської ради, з проханням вирішити питання щодо укладення між нею та виконавчим комітетом Херсонської міської ради договору найму спірної квартири, не може свідчити про те, що між позивачем та відповідачами виник спір стосовно даного питання (а.с.28).

Матеріали справи також не містять відомостей, що ОСОБА_5 зверталася до наймодавця з проханням визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення у зв'язку з втратою попереднім наймачем права користування жилим приміщенням, як того вимагає чинне законодавство.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді