Провадження №2/193/73/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

09 січня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Палій Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 січня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області(актовий запис № 1).

Від шлюбу мають дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя з відповідачем не склалося, так як протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувалися. Зараз у відносинах відсутнє порозуміння та повага, що спричинило систематичному зловживанню відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого відповідач перестав забезпечувати сім'ю та вести домашнє господарство.

Шлюбні відносини припинені з 2012 року. Спільне господарство не ведеться.

Спору про поділ майна не має.

За цих обставин сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими, а тому позивач змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, вважає що сім'ю не можна зберегти, просить справу розглянути за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 суду надала: копію свідоцтва про шлюб від 10 січня 1997 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області (актовий запис № 1) (а.с. 3); копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого від 31 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 4); копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого від 10 липня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 4).

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни свого прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача без змін «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 січня 1997 року відділом реєстрації актів громадського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області (актовий запис № 1), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Шумська