АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2407/15 Справа № 205/5282/14 Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Красвітної Т.П.

за участю секретаря - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі по тексту ПАТ «УкрСиббанк»),

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014р. за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014р. ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24.11.2006р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит розмірі 154 910грн. у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі, який зобов'язався повернути банку у повному обсязі не пізніше 23.11.2016р., та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 16,00% річних.

В якості забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 24.11.2006р. між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 0/П від 24.11.2006р., відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед Банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, тому станом на 02.06.2014р. у нього виникла заборгованість за договором на загальну суму 76 451,93грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2014р. позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 24.11.2006р. в сумі 76 451,93грн., що складається з: кредитної заборгованості в сумі 57 885,11грн.; заборгованості по процентам - 15 969,89грн.; пені за прострочення сплати кредиту - 1 414,83грн.; пені за прострочення сплати процентів - 1 182,10грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 764,52грн. В іншій частині позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення про задоволенні позовних вимог Банку у повному обсязі, та стягнення суми заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з відповідачів по справі, посилаючись на те, що суд в порушення вимог чинного законодавства відмовив Банку у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя боржника.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3 скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що 24.11.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач по справі ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого відповідач отримав кредит розмірі 154 910грн. Згідно кредитного договору відповідач зобов'язалася повернути позивачу кредит в повному обсязі не пізніше 23.11.2016р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 16,00% річних.

В якості забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 24.11.2006р. між Банком та ОСОБА_3 24.11.2006р. було укладено договір поруки № 0/П, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 02.06.2014р. виникла заборгованість за договором в сумі складає 76 451,93грн., з яких: кредитна заборгованість - 57 885,11грн.; заборгованість по процентам - 15 969,89грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 1 414,83грн.; пеня за прострочення сплати процентів 1 182,10грн.

Відмовляючи ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні позовних вимог до поручителя позичальника ОСОБА_3, суд послався на те, що позивач пропустив передбачений ч.4, ст. 559 ЦК України шестимісячний строк вимоги до поручителя, а тому у задоволенні позовних вимог до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Однак з таким висновком погодитись неможна з наступних підстав.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень п. 1.1 договору поруки № 0/П від 24.11.2006р. поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 за усіма його зобов'язаннями перед кредитором що виникли з Кредитного договору укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з матеріалів, ОСОБА_2 згідно кредитного договору (а відтак і поручитель ОСОБА_3) взяв на себе зобов'язання повернути кредитні кошти у терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 23.11.2016р., сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів (додаток №1 до Договору).

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 5.5 договору право на дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором яка склалась станом на 14.04.2014р. в сумі 70 804,53грн., направивши 05.05.2014р. боржнику та поручителю вимогу про повернення дострокове повернення кредитних коштів протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення.

Таким чином у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 12 числа кожного місяця.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Такий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 17.09.2014р. № 6-53цс14, яка відповідно до положень частини першої статті 360-7 ЦПК України, є обов'язкової для всіх судів України.

Враховуючи наведені норми права, колегія суддів виходячи з графіку погашення кредиту, викладеного у Додатку №1 до кредитного договору приходить до висновку про таке.

Банк звернувся до поручителя ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_2 з вимогою про повернення кредитних коштів 05.05.2014р., а тому враховуючи, що кредитний договір діє до 2016р., з поручителя та боржника підлягає стягненню кредитна заборгованість згідно Графіку за 6 місяців, що передують зверненню з вимогою, тобто з листопада 2013р., до повного погашення заборгованості у зв'язку з вимогою кредитора про дострокове погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 46 550грн.

Також з поручителя та боржника в солідарному порядку підлягає стягненню сума нарахованих процентів за період листопада 2013р. в сумі 5 879,59грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за вказаний період в сумі 1 048,44грн., та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 834,47грн.

Всього сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача складає 54 312,50грн.

Крім того з боржника ОСОБА_2 одноособово підлягає стягненню на користь Банку суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 335,11грн., заборгованість за процентами 10 090,30грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 366,39грн., та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 347,63грн., а всього 22 139,43грн.

Оскільки судом першої інстанції не вірно було застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням на підставі ст. 309 ЦПК України нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором.

Також з відповідачів у зв'язку з задоволенням позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» підлягають стягненню судові витрати по справі в порядку ст. 88 ЦПК України по 764,52грн. + 382,26грн. = 573,39грн.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014р. в частині відмови ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором скасувати.

Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (і.і.н. НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (і.і.н. НОМЕР_2) на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 24.11.2006р., станом на 02.06.2014р. в загальній сумі 54 312,50грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 46 550грн., сума нарахованих процентів в розмірі 5 879,59грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 1 048,44грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 834,47грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 24.11.2006р., станом на 02.06.2014р. в загальній сумі 22 139,43грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 11 335,11грн., суми нарахованих процентів в розмірі 10 090,30грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 366,39грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 347,63грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати по 573,39грн.

В іншій частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді