Справа № 513/1403/14-ц
Провадження № 2/513/22/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі судді Бучацької А.І., при секретарі Златіній О.І., за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саратської селищної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, про продовження строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дядько ОСОБА_7, який до дня смерті проживав у АДРЕСА_1. Спадкоємцем зазначеної квартири і всього належного йому майна він призначив свою дружину ОСОБА_8, яка приходиться їй тіткою по лінії батька.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. В даний час у спірній квартирі без реєстрації проживає ОСОБА_6, яка утримує свідоцтво про право власності на спірну квартиру та технічний паспорт.

У встановлений законом строк позивачка не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, оскільки з 1996 року по 15 серпня 2011 року проживала в Російській Федерації. Після повернення в Україну вона зверталась до Саратського районного суду із заявами про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_7 та ОСОБА_8; з позовом про продовження строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її дядька ОСОБА_7

Посилаючись на ці обставини, позивачка на підставі ст.ст.549, 550 ЦК УРСР (1963 року) та ст.ст. 1261, ч.3 ст.1272 ЦК України (2003 року), просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8

Під час розгляду справи позивачка та її представник ОСОБА_2 підтримали позов та просили його задовольнити.

Представник відповідача Саратської селищної ради ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись, на те, що тітка позивачки ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто до набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року), а тому згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень спадкування має здійснюватись за нормами ЦК УРСР (в редакції 18 липня 1963 року). За змістом ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР України позивачка не є спадкоємцем за законом ні першої, ні другої черги.

Представник третьої особи ОСОБА_4 позов не визнав, оскільки згідно положень ЦК УРСР позивачка не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, а тому їй не може бути продовжено строк для прийняття спадщини.

Заслухавши позивачку та її представника, заперечення представника відповідача та представника третьої особи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з таких підстав.

Згідно пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 16 січня 2003 року (надалі - ЦК України) цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року. Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) встановлює, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" визначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

У цьому ж листі роз'яснено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Як убачається з актового запису про смерть, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12), тобто спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України, тому при вирішенні даного спору слід керуватися нормами ЦК УРСР.

У зв'язку з чим, суд вважає безпідставними твердження позивачки та її представника про те, що в даному випадку застосуванню підлягають, як норми ЦК УРСР, так і норми ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області у цивільній справі № 513/613/13-ц, яке набрало законної сили 26 грудня 2013 року, встановлені такі обставини: ОСОБА_7 є рідним дядьком позивачки ОСОБА_1. Згідно копії актового запису про шлюб № 33 від 26 серпня 1993 року ОСОБА_8 була дружиною ОСОБА_7. Як убачається з домової книги, після реєстрації шлюбу вони були зареєстровані та проживали разом у квартирі АДРЕСА_1

17 лютого 1994 року ОСОБА_7 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 227, яким квартиру АДРЕСА_1, а також усе своє майно заповів ОСОБА_8. Даний заповіт внесений до Спадкового реєстру, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори). Згідно копії актового запису № 50 від 21 червня 1994 року про смерть, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Сарата Одеської області.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 10 вересня 1993 року, виданого згідно розпорядження № 327 від 08 вересня 1993 року органу приватизації Саратської селищної ради народних депутатів .

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_8. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не відкривалась

Згідно копії актового запису № 62 від 07 вересня 1998 року, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Сарата Одеської області і до дня смерті вона мешкала по АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 30 липня 2014 року встановлено, що ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є тіткою позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка належала її чоловіку ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 10 вересня 1993 року, виданого згідно розпорядження № 327 від 08 вересня 1993 року органу приватизації Саратської селищної ради народних депутатів (а.с.88-91).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Заповіту ОСОБА_8 не залишила, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), тому має місце спадкоємство за законом.

Як убачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не відкривалась (а.с.83-86).

Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем.

Ст. 530 ЦК УРСР встановлює, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого, як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Ст. 531 ЦК УРСР відносить до числа спадкоємців за законом також непрацездатних осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Таким чином, згідно ст. ст. 529, 530, 531 ЦК УРСР, позивачка не являється спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_8.

Ст.548 ЦК УРСР встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього Кодексу, може бути продовжений лише спадкоємцям, якщо суд визнає причини пропуску строку поважними.

Позивачка не являється спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_8, а тому відсутні законні підстави для продовження їй строку для прийняття спадщини. У зв'язку з чим, у задоволенні позову належить відмовити.

Предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Посилання позивачки на те, що третя особа ОСОБА_6 самовільно зайняла квартиру та утримує документи на право власності на спірну квартиру, яка належить ОСОБА_9, не стосуються предмета доказування у даній цивільній справі про продовження строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8

Керуючись ст.ст.3-8, 10,11, 212-215 ЦПК України, п..4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року), ст.ст. 524, 529, 530, 548, 549, ч.1 ст.550 ЦК УРСР (в редакції 18 липня 1963 року),

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до Саратської селищної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, про продовження строку на прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_8 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька