Справа № 214/301/15-ц
У Х В А Л А

Про повернення заяви

про забезпечення позову

26 січня 2015 року , суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши подану заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»» про грубе порушення відповідачем ОСОБА_3 України, вимог законодавства про працю, умов Колективного договору щодо порушень строків виплати заробітної плати та розрахунку при звільнені, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»» про грубе порушення відповідачем ОСОБА_3 України, вимог законодавства про працю, умов Колективного договору щодо порушень строків виплати заробітної плати та розрахунку при звільнені.

26 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд надіслати запити для встановлення фактичного володіння рухомим та нерухомим майном ПАТ «УСК»ГАРАНТ-АВТО»» (16467237), та структурних підрозділів, а також накласти арешт на всі рахунки ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО»», її структурних підрозділів, рухоме та нерухоме майно, компютерну техніку, меблі, тощо, в межах позовної заяви.

Суд, дослідивши заяву, дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з який потрібно забезпечити позову; вид забезпечення позову, який належить застосувати, та обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, ухвала про забезпечення позову поставляється в порядку, визначеному ст.. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Так відповідно до заяви ОСОБА_2, остання просить надіслати запити для встановлення фактичного володіння рухомим та нерухомим майном ПАТ «УСК»ГАРАНТ-АВТО»» (16467237), та структурних підрозділів, а також накласти арешт на всі рахунки ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО»», її структурних підрозділів, рухоме та нерухоме майно, компютерну техніку, меблі, тощо, в межах позовної заяви, при цьому не вказавши причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов. Крім того, ОСОБА_2 не обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема не зазначено, яким саме чином невжиття заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення в подальшому.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, позивачем не надано документів про наявність у відповідача майна, документів про його вартість для вирішення питання щодо співмірності забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та не встановлено в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і чим це підтверджується.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, передбачений вичерпний перелік видів забезпечення позову, а саме накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона провадити певні дії; заборона іншим особам провадити платежі або передавати майно відповідачеві; зупинення продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на дане майно або про виключення його з опису; зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріального органу, коли боржник оспорює цей напис у позовному порядку.

Таким чином, клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині надіслання запитів для встановлення фактичного володіння рухомим та нерухомим майном ПАТ «УСК»ГАРАНТ-АВТО» не відповідає вимогам ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО»» про грубе порушення відповідачем ОСОБА_3 України, вимог законодавства про працю, умов Колективного договору щодо порушень строків виплати заробітної плати та розрахунку при звільнені - повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ткаченко А.В.