Справа №359/2669/14-ц
Провадження №2-к/359/3/2015
УХВАЛА

13 січня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю боржника ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення суду Лепельського району Вітебської області Республіки Білорусь про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 про стягнення алімен-тів на утримання дітей,

встановив:

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним клопотанням та про-сить суд надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Лепельського району Вітеб-ської області від 29 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 50% від всіх видів заробітку, але не менше 100% бюдже-ту прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, щомісячно, починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечує проти задоволення клопотання. В об-грунтування своїх заперечень боржник посилається на те, що він не є батьком третьої ди-тини Сергія, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, з заробітної плати ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання його дочок. Тому він просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення боржника та матеріали, приєднані до клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Встановлено, що рішенням Лепельського району Вітебської області від 29 січня 2014 року (а.с.6-7) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в роз-мірі 50% від всіх видів заробітку, але не менше 100% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, щомісячно, починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на при-мусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, встановлених законами України.

Так, згідно з ч.3 ст.13, ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу у випадку зловживання правом в будь-яких формах.

Встановлено, що іншим рішенням суду Лепельського району Вітебської області від 19 грудня 2012 року (а.с.36-37) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті алі-менти на утримання двох неповнолітніх дочок: Олени, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Оксани, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 33% всіх видів заробітку чи іншого до-ходу, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населен-ня, щомісячно, починаючи з 29 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 березня 2013 року (а.с.38-40) наданий дозвіл на примусове виконання цього рішення іноземного суду на території України.

Зі змісту листа начальника ВДВС Бориспільського МРУЮ №126/5-15 від 8 січня 2015 року (а.с.41) вбачається, що у ВДВС Бориспільського МРУЮ перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа (а.с.42), виданого 22 квітня 2013 року Борис-пільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дочок: Олени, 6 грудня 2006 року народ-ження, та Оксани, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 33% всіх видів заробітку чи іншого доходу, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, щомісячно, починаючи з 29 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повно-ліття. 24 жовтня 2013 року цей виконавчий лист переданий до бухгалтерії СТОВ «Старин-ська птахофабрика» для здійснення відрахування з заробітної плати, яка нараховується боржнику.

Ці обставини свідчать про те, що у випадку надання дозволу на примусове вико-нання рішення суду Лепельського району Вітебської області від 29 січня 2014 року з ОСОБА_1 паралельно повторно стягуватимуться аліменти на утримання двох не-повнолітніх дочок: Олени, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Оксани, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У такий спосіб ОСОБА_3 буде безпідставно збагачуватись за рахунок боржника.

Суд вважає, що з метою запобігання цієї обставини належить відмовити стягувачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Крім того, суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 на те, що третя дитина не є його сином. Ця обставина може бути підставою лише для оскарження рішення суду, а не для відмови у наданні дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Вирі-шуючи це питання, суд не має права перевіряти законність рішення іноземного суду.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ст.ст.209, 210, ч.6 ст.395 та ст.396 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відмовити.

Розяснити, що ОСОБА_3 має право:

· подати до відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції заяву про повернення виконавчого листа;

· та повторно звернутись до Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена стягувачем до Апеляційного суду Київської об-ласті шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протя-гом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7