справа № 691/353/15-ц
провадження № 2/691/174/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Шевченко Т.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем ОСОБА_2

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що 07.08.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя не склалося, сім'я фактично розпалася по причині відсутності взаєморозуміння між ними. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає не можливим, а тому просила: розірвати її шлюб з ОСОБА_2, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1»; стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги: просила після розірвання шлюбу залишити неповнолітнього сина проживати біля неї та не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. В іншій частині, позовні вимоги підтримала.

Відповідач позов визнав.

Згідно з положеннями ст. 130 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 174 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя.

Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Оскільки, сторони примиритися бажання не виявили, відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1 та визначення місця проживання сина біля матері, тому суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім'я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 14, 57, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

позов задоволити. Шлюб, зареєстрований 07 серпня 1993 року Мліївською сільською радою Городищенського району, Черкаської області, актовий запис № 20, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу, залишити позивачу - ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1.

Неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу, залишається проживати біля матері - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Суддя В. О. Черненко