Провадження № 2/127/95/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кириленка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці померла мати позивача ОСОБА_5.

Після її смерті відкрилась спадщина на однокімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_1

Позивач являється спадкоємицею за законом першої черги після смерті матері та є такою, що спадщину прийняла, оскільки звернулась у передбачений законом строк до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Брат позивача - ОСОБА_6 не вступав у володіння спадковим майном та не заперечує проти отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на квартиру.

Однак, постановою державного нотаріуса Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 25.09.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову квартиру, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю Кириленко М.М. поклався на розсуд суду при вирішенні даного спору.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - МКП «ЖЕК №6» до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи КП «ВМБТІ» №98901, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької міської ради Вінницької області 17.04.2000 року (а.с.2).

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

А тому, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на однокімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_1 яка належала померлій, оскільки остання за період 1967-1982 рр. повністю внесла пайовий внесок у розмірі 3 027 крб., що підтверджується довідкою МКП «ЖЕК №6» від 16.10.2014 року №9 (а.с.6 зворот).

Згідно довідки КП «ВМБТІ» від 16.07.2014 року №3173 відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи №98901 станом на 29.12.2012 року реєстрація права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 не проводилась (а.с.6).

Однак, відповідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч.1 ст.529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.553 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії спадкової справи Третьої Вінницької державної нотаріальної контори №238/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.37-64), позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2014 року, виданого державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1-2773, відповідно до якого спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки, площею 0,0780 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: Вінницька обл., Калинівський р-н, с. Сальник (а.с.59 зворот), та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2014 року, виданого державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1-2776, відповідно до якого спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями у ТВБВ №10001/0184 філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на відповідних рахунках (а.с.61 зворот), оскільки в передбачений законом строк фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Натомість, брат позивача та син померлої - ОСОБА_6 пропустив строк для прийняття спадщини, наміру звертатись в суд із заявою про продовження строку для прийняття спадщини не має, в фактичне управління та володіння спадковим майном не вступав та не заперечує проти отримання позивачем спадщини після смерті їхньої матері, про що свідчить заява останнього від 06.06.2014 року, посвідчена нотаріусом Каларського нотаріального округу Забайкальського краю Бухаровою К.Г. (а.с.46 зворот).

Однак, згідно постанови державного нотаріуса Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Ковальської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2014 року №2503/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову квартиру у відповідності до вимог п.п.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.63-64).

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525, 529, 533, 549 ЦК УРСР, ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: