Справа №576/2871/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/325/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини на час здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трьох років,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04 грудня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до 23 листопада 2016 року, починаючи стягнення з 04 грудня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити рішення суду першої інстанції та змінити розмір аліментів, належних до стягнення: на користь дитини з 650 грн. на 300 грн., на користь дружини з 300 грн. на 100 грн. При цьому зазначає, що ніде не працює, оскільки не може знайти у місті постійної роботи. Вказує, що іноді допомагає своїй матері-підприємцю, однак майже безкоштовно, оскільки вона сама ледве зводить кінці з кінцями. Батько є інвалідом другої групи. В той же час, відповідачка щомісячно отримує 810 грн. 00 коп. допомоги при народженні дитини та 410 грн. 00 коп. допомоги по догляду за дитиною до трьох років, вона мешкає в будинку батьків та знаходиться на повному їх утриманні, її мати має власний бізнес - свій відділ у великому торговому центрі, а батько встановлює охоронні пристрої та має постійний великий дохід.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на таке утримання вона має незалежно від того, чи працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таке право вона має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 липня 2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_6. На даний час подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде. У добровільному порядку відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає, а тому, просила стягнути з ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1 000 грн. 00 коп., а також аліменти у розмірі 500 грн. на її утримання до досягнення сином трирічного віку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони з 17 липня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.4,5). Сторони спільно не проживають, син знаходиться на повному утриманні матері.

З довідки голови квартального комітету, завіреної виконавчим комітетом Глухівської міської ради від 04 грудня 2014 року №4249, вбачається, що позивачка ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з сином ОСОБА_6.(а.с.6).

ОСОБА_4 не працює, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років, що підтверджується довідкою філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 19-26/597 від 09.12.2014 року (а.с.19).

Як вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради №0615/3806 від 04 грудня 2014 року що ОСОБА_4 отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 810 грн. щомісячно, та отримала у червні 2014 року допомогу по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 466,71 грн. (а.с.7).

Ці доходи є мізерними у порівнянні з витратами на утримання малолітньої дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2015 року, який складає 1 032 грн., з урахуванням якого розмір аліментів повинен становити не менше 309 грн. 60 коп.

Проте, відповідач просить стягувати з нього 300 грн. на місяць, що є порушенням права дитини на рівень життя, необхідний для нормального фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.

Відповідач в іншому шлюбі не перебуває. Ним не надано доказів на підтвердження його важкого матеріального становища чи стану здоров'я, наявності інших утриманців. Не наведені обставини, які мають істотне значення для визначення аліментів у меншому, ніж визначив суд, розмірі.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_5 є молодою здоровою людиною, в змозі надавати допомогу своїй малолітній дитині та її матері, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Правильно і з достатньою повнотою встановивши вказані факти та належним чином їх оцінивши, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, як батько дитини, зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, сплачуючи аліменти у вірно визначеному розмірі 650 грн. 00 коп. та 300 грн. на утримання дружини ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Висновки суду відповідають вимогам ст.ст.199-201 СК України і узгоджуються з роз'ясненнями, викладеними в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Доходи, отримувані батьками сторін, не мають вирішального значення у цій справі.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -