Справа № 495/202/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову

по цивільній справі № 495/202/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сімєю як чоловік та дружина без укладення шлюбу, факту належності майна на праві спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

16.01.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач) про встановлення факту проживання однією сімєю як чоловік та дружина без укладення шлюбу, факту належності майна на праві спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та визнання права власності на нерухоме майно.

Крім того, ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову в порядку статті 151 Цивільного процесуального кодексу України шляхом:

- накладення арешту на 82/100 частин будівель та споруд, які в цілому складаються з: будівлі з підвалом літ. А, будівлі нежитлової літ. Д, ганку літ. д, навісу літ. Є та споруд №№ 2-5, і розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Леніна,44 та належать на праві власності ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2006 року та додаткового рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2006 року у справі № 2-4464;

- заборони будь-яким особам відчуження 82/100 частин будівель та споруд, які в цілому складаються з: будівлі з підвалом літ. А, будівлі нежитлової літ. Д, ганку літ. д, навісу літ. Є та споруд №№ 2-5, і розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Леніна,44 та належать на праві власності ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2006 року та додаткового рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2006 року у справі № 2-4464.

Така заява ОСОБА_1 мотивована тим, що будівлі та споруди, що є спільною сумісною власністю сторін, без згоди ОСОБА_1 можуть бути відчужені на користь інших осіб, оскільки правовстановлюючі документи оформлено на відповідача та знаходяться у нього, і така ситуація може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Частиною третьою ст.151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, підставою для її задоволення зазначено, що будівлі та споруди, що є спільною сумісною власністю сторін, без згоди ОСОБА_1 можуть бути відчужені на користь інших осіб, оскільки правовстановлюючі документи оформлено на відповідача та знаходяться у нього, і така ситуація може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ОСОБА_1 визначено належним чином та підтверджено відповідними доказами обґрунтування необхідності забезпечення позову, які свідчать, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Наявність зазначених вище відомостей, обґрунтувань та доказів надає змогу суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись статтями 151, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №495/202/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю як чоловік та дружина без укладення шлюбу, факту належності майна на праві спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на 82/100 частин будівель та споруд, які в цілому складаються з: будівлі з підвалом літ. «А», будівлі нежитлової літ. «Д», ганку літ. «д», навісу літ. «Є» та споруд №№ 2-5, і розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Леніна,44 та належать на праві власності ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2006 року та додаткового рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2006 року у справі № 2-4464;

- заборони будь-яким особам відчуження 82/100 частин будівель та споруд, які в цілому складаються з: будівлі з підвалом літ. «А», будівлі нежитлової літ. «Д», ганку літ. «д», навісу літ. «Є» та споруд №№ 2-5, і розташовані за адресою: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Леніна,44 та належать на праві власності ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2006 року та додаткового рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2006 року у справі № 2-4464.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати для виконання до Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко