Справа №2-841/11 13.01.2015 13.01.2015 13.01.2015
Провадження № 22ц-784/124/15 Головуючий у 1-й інстанції Кокорєв В.В.
Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

13 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,Яворської Ж.М.,

при секретарі Свіщуку О.В.,

за участю:

- позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4, ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2014 року, постановлену у справі за заявою ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог, заявники зазначали, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2011 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2011 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПП ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди відмовлено.

В подальшому ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2011 року, допущено поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2011 року та стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПП ОСОБА_6 8 450 грн. в рахунок відшкодування збитків і 30 грн. витрат, сплачених на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

На виконання вказаного судового рішення від 28 жовтня 2011 року був виданий виконавчий лист.

Посилаючись на те, що під час винесення рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2011 року та ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2011 року не була надана оцінка їх доводам та доказам, просили визнати виконавчий лист від 28 жовтня 2011 року таким, що не підлягає виконанню та повернути стягнуті з них кошти.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися із апеляційною скаргою із змісту якої вбачається, що оскаржується ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2014 року В апеляційній скарзі посилаючись на незаконність постановленої ухвали, просили її скасувати.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2011 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ПП ОСОБА_6 на користь позивачів 8 495 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та судові витрати.

В подальшому рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2011 року зазначене рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва було скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2011 року набрало законної сили.

На час набрання рішенням апеляційного суду законної сили, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2011 року було виконано і на користь позивачів з ПП ОСОБА_6 стягнуто 8 450 грн. в рахунок відшкодування шкоди та 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

У зв'язку з чим, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 грудня 2011 року, допущено поворот виконання рішення в частині стягнення з ПП ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 8 525 грн. в рахунок сплати на користь ОСОБА_4, ОСОБА_3 матеріальних збитків та судових витрат.

На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2011 року, Ленінським районним судом м. Миколаєва 24 січня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПП ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 8 525 грн., який в подальшому було направлено на виконання.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України, ст..14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

За змістом ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню у разі, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, які б виключали необхідність проведення виконавчих дій за виконавчим документом, відсутні.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2011 року не можуть бути прийняті до уваги та не є підставою для скасування ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, то підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді