10 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Залімської Н.В.,
при секретарі Олексієнко О.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації,-
Позивач 03 грудня 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що її дочка ОСОБА_3, 1997 року народження є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування, посвідченого 02 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 2208. Позивач перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 1991 року по 27 грудня 2013 року. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання позивача, її дочки ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2, який з серпня 2013 року у квартирі не проживає, в ній відсутні його особисті речі, комунальні платежі не сплачує. Позивач просила визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання за спірною адресою; стягнути судові витрати.
Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило.
З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Треті особи у судове засідання не з'явилися, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 1991 року по 27 грудня 2013 року. Мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,12,19,20).
Встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування, посвідченого 02 грудня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 2208 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.13-14).
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та місце реєстрації від 27.11.2014 року (а.с.21).
Однак, судом встановлено, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з серпня 2013 року, в квартирі відсутні його особисті речі, про що також свідчать акти про не проживання, погоджені начальником КЖЕП 25 Дніпропетровської міської ради (а.с.15-16).
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою.
Разом з тим, вимоги позивача про зобов`язання Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради зняти відповідача з реєстрації місця проживання є таким, що не ґрунтуються на законі, оскільки Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради є третіми особами по справі та права позивача не порушували та в матеріалах справи відсутня відмова на звернення позивача.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 405, 321 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Залімська