АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/236/2015 Головуючий в І інстанції Зуб І.Ю.
Категорія 27 Доповідач: Лісова Г.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 19 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.
Суддів:Семиженка Г.В.
Бугрика В.В.
При секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_7 про припинення договору поруки

В С Т А Н О В И Л А:

24. 09. 2014 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення договору поруки, укладеного нею з банком 9 листопада 2007 року на забезпечення виконання зобов'язання про надання ОСОБА_7 споживчого кредиту на суму 52300 дол. США за договором №0 від 9 листопада 2007 року на строк до 9.11.2037 року зі сплатою 12,90% річних за цільовим призначенням - придбання трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 69,93 кв.м.

Додатковими угодами до кредитного договору від 9.11.2007 року та від 22.12.2008 року внесено зміни до договору в частині збільшення процентної ставки передбаченої п.1.3.1 кредитного договору, термінів сплати. Крім того, додатковою угодою №2 від 21.03.2013 року викладено п.2.1 кредитного договору в новій редакції, відповідно до якої виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечується лише порукою ОСОБА_6.

19.08.2014 року ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 9.11.2007 року №0.

Оскільки відповідач без згоди поручителя збільшив обсяг його відповідальності, збільшивши процентну ставку та вивівши із застави нерухоме майно боржника ОСОБА_7, трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, просила припинити дію договору поруки №112496і5000-П від 9.11.2007 року, укладеного між нею та ПАТ «УкрСиббанк» з підстав передбачених ч.1 ст.559 ЦК України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та її представник апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній, просять рішення суду скасувати як незаконне.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, просить її відхилити як безпідставну.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що укладені банком з позичальником додаткові угоди до договору споживчого кредиту не змінюють умов основного договору щодо розміру основного зобов'язання, порядку його оплати, розміру відсотків.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи 9 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_7 укладено договір №0 про надання споживчого кредиту на суму 52300 дол. США на придбання трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 69,93 кв.м. зі сплатою 12,90% річних на строк до 9.11.2037 року.

На забезпечення виконання зазначеного договору цього ж дня банком було укладено також договір поруки №112496і5000-П з ОСОБА_6 (а.с.20-21).

У зв'язку з неналежним виконанням боржником ОСОБА_7 зобов'язання за кредитним договором банк застосував надане законом право вимоги щодо дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Ухвалою судді Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.08.2014 року відкрито провадження за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 9.11.2007 року №0.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_6 зазначала про припинення договору поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК, оскільки додатковими угодами укладеними до основного кредитного договору збільшено обсяг її відповідальності за рахунок збільшення відсоткової ставки без її повідомлення та згоди та виведення із застави нерухомого майна належного боржнику.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим згідно з ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення договору поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Як зазначено в договорі під «згодою поручителя» слід розуміти візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Додатковою угодою від 9.11.2007 року було доповнено п.3.4 кредитного договору новим підпунктом 3.4.5 щодо сплати платежів на користь третіх осіб в частині оплати нотаріальних дій, страхових платежів, оплати послуг суб'єктів оціночної діяльності, а також пункт 5.2 доповнено новим абзацом, яким передбачалося, що у випадку настання обставин передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1 договору, тобто замість 12,90% річних встановлювалося додатковою угодою 25,80%; підпунктом «в» пункту 5.2 договору процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті відповідно до розміру ставки, що діє згідно п.1.3.1. договору; підпунктом «г» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування.

Доповнено також п.7.5 новим абзацом такого змісту: підписанням договору позичальник підтверджує, що на дату укладення договору є клієнтом банку і ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню.

Згідно з п.2.1 кредитного договору виконання зобов'язання ОСОБА_7 за кредитним договором № від 9.11.2007 року забезпечувалося заставою нерухомого майна, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 загальною площею 69,93 кв.м., а також порукою ОСОБА_6

Додатковою угодою №2 від 21.03.2013 року в п.2.1 договору споживчого кредиту були внесені зміни, згідно з якими з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника банком приймалася лише порука ОСОБА_6, так як заставне майно уже було реалізоване з метою погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені зміни умов основного зобов'язання, яке забезпечене порукою, приймалися без згоди поручителя ОСОБА_6, що є підставою для припинення договору поруки.

У п.22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1ст.559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Посилання представника банку на те, що договором про надання споживчого кредиту передбачено збільшення розміру процентної ставки у разі настання будь-якої із обставин зазначених в частині першій пункту 5.2 договору, а тому додатковою угодою лише конкретизовано розмір збільшення процентної ставки у разі порушення позичальником кредитної дисципліни (неналежного виконання умов кредитного договору), погіршення фінансового стану позичальника, здійснення поточних коливань процентних ставок за кредитами тощо не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п.2.1 договору поруки банк не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, який хоч і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, відповідає разом з ним перед кредитором як солідарні боржника, разом з тим є самостійним суб'єктом у відносинах з кредитором, зокрема має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч.2 ст.555 ЦК України).

Доводи представника відповідача про те, що процентна ставки в збільшеному розмірі банком не була застосована, а отже обсяг відповідальності поручителя не збільшувався також не заслуговують на увагу, так як згода поручителя повинна бути на час внесення змін до основного зобов'язання, а до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Оскільки суд першої інстанції не врахував зазначені положення закону, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 307,309 ЦПК України, ч.1 ст.559 ЦК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Визнати припиненим договір поруки №112496і5000-П від 09 листопада 2007 року, укладений АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», з ОСОБА_6 на забезпечення виконання кредитного договору №0, укладеного 09 листопада 2007 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_7.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді