Справа № 361/3966/14 Головуючий у І інстанції Пухна О. М.
Провадження № 22-ц/780/543/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є.М.
Категорія 18 21.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 07 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № КІО0GA, згідно з положеннями якого остання отримала у кредит 625116,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та винагороди, строком до 07 липня 2020 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 07 липня 2008 року було укладено договір поруки. У порушення умов Кредитного договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафів станом на 22 квітня 2014 року становить 2 815 766 грн. 11 коп. У зв'язку з викладеним, позивач був змушений звернутися до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 2 815 766 грн. 11 коп. та судових витрат в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Андрійченко В.М. у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи наведене, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Вигурівщина Броварського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Зазимя Броварського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість в сумі - 2 815 766 грн. 11 коп. (два мільйони вісімсот п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят шість гривень одинадцять копійок).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Вигурівщина Броварського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Зазимя Броварського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, рах. № 0001, МФО 305299) судовий збір в розмірі - 3654 грн. 00 коп. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні).

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07 липня 2008 року ОСОБА_3 (далі - Позичальник), відповідно до укладеного між ним та Приватбанком (далі - Банк) кредитного договору № КІО0GA, отримав кредит у розмірі 625116,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та винагороди (а.с. 8-10).

Ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк надав Позичальнику строковий споживчий кредит у вищевказаному розмірі, строк повернення якого до 07 липня 2020 року.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення кредиту Позичальник щомісячно в період сплати сплачує відсотки у розмірі 1,67 % на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 5,04 % річних від суми зарезервованих ресурсів та винагороди за проведення додаткового моніторингу (п.п. 3.1., 8.1. Договору Кредиту).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).

З вимог ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

За правилами статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

При непогашенні Позичальником кредиту у встановлені договором строки, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту з дати виникнення простроченої заборгованості нараховується пеня у розмірі 0,15 % від суми такої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні (п. 3.7., 5.1., 8.4. кредитного договору).

Судом також з'ясовано, що 07 липня 2008 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання за кредитним договором № КІО0GA в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником за вказаним кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 13).

П.п. 5.6 договору поруки передбачено, що у разі невиконання боржником зобов'язання за договором кредиту від 07 липня 2008 року, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання, а поручитель на протязі 5 календарних днів з моменту отримання такої вимоги повинен виконати зобов'язання.

Також судом з'ясовано, що ОСОБА_3 не виконує обов'язків по щомісячному поверненню кредиту, покладених на нього умовами договору, має прострочену заборгованість, яка станом на 22 квітня 2014 року становить 2815766 грн. 11 коп., яка складається з: 595163,07 грн. - заборгованості за кредитом; 825516,59 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 157865,66 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 1102898,59 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 134072,20 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 29-30).

Письмові вимоги банку про необхідність погашення заборгованості та наслідки їх невиконання у вигляді дострокового стягнення кредиту, направлені позичальнику та поручителю 28 березня 2014 року, про що свідчить копія реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів № 07415 та копія квитанції від 29 березня 2014 року (а.с. 7).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 2 815 766 грн. 11 коп.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Намагаючись спростувати висновки суду, апелянт посилається на те, що позивач не надав належних доказів того, що між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір. Натомість, в матеріалах справи є всі належні та допустимі докази того, що між сторонами було укладено кредитний договір за № КІО0GA. Відповідачем були отримані гроші за цим договором, що підтверджує його власноручний підпис на договорі (а.с. 8-10), надані також докази того, що відповідач має заборгованість, у зазначеній в позові сумі, (а.с. 4-5), в матеріалах справи також є документи, що підтверджують укладання договору поруки між позивачем та апелянтом.

Таким чином, апеляційна скарга не підтверджена, підстав для її задоволення не має.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: