Провадження № 2з/201/29/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

20 січня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді Брага А.В.,

при секретарі Ляховій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі № 201/15537/13ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочинів, заповіту, довіреності, недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочинів, заповіту, довіреності, недійсними.

15 січня 2015 року на адресу суду з боку сторони позивача ОСОБА_4 надійшло письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 3, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. 8-го Березня, буд. 1а та на квартиру № 7, що знаходиться в м. Дніпропетровську на вул. Фучика, буд 15. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що предметом спору є визнання недійсним, у тому числі, заповіту від 23 травня 2012 року, за яким померлий ОСОБА_5 заповідав означені квартири відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, що в разі задоволення позову зумовить перерозподіл спадкового майна. Оскільки квартири № 3, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. 8-го Березня, буд. 1а та квартира № 7, що знаходиться в м. Дніпропетровську на вул. Фучика, буд 15 входять до спадкового після смерті ОСОБА_5 майна, та відповідачі мають всі підстави здійснити його відчуження, що може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, позивач просить суд накласти арешт на означені вище квартири.

Представник позивача у судовому засіданні подане клопотання підтримала та просила його задовольнити за викладених обставин.

Відповідачі проти задоволення клопотання позивача ОСОБА_4 заперечували, зазначивши, що у такому разу буде значно обмежені їх житлові права на користування наведеними квартирами, включаючи малолітню дитину ОСОБА_3, - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, ознайомившись із матеріалами клопотання позивача про забезпечення позову від 15 січня 2015 року, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В контексті порушеного питання щодо вжиття заходів забезпечення позову судом встановлено, що предметом позовних вимог, зокрема, але не виключно, є визнання недійсним заповіту 23 травня 2012 року складеного ОСОБА_5, за яким померлий заповів квартиру № 3, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. 8-го Березня, буд. 1а ОСОБА_3 та квартиру № 7, що знаходиться в м. Дніпропетровську на вул. Фучика, буд 15 відповідачу ОСОБА_2 (Т. 1 а.с. 1 - 4, Т. 1 а.с. 69).

Зважаючи на предмет спору, приймаючи до уваги, що в разі визнання судом заповіту від 23 травня 2012 року недійсним, це зумовить перозподіл спадкового майна померлого ОСОБА_5, з урахуванням реальності існуючої можливості відчуження належного майна відповідачами третім особам, з метою недопущення унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивача, суд робить висновок про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на означене нерухоме майно, оскільки такі заходи є обґрунтованими та співмірними з заявленими позовними вимогами.

Приймаючи таке рішення, суд критично відноситься до тверджень відповідачів щодо обмеження їх житлових прав та прав малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на означені квартири, оскільки накладення на них арешту не зумовлює його відчуження, а навпаки забезпечує володіння та користування такого майна відповідачами.

Встановлене свідчить про співмірність заходів забезпечення позову з заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам ст. 152 ЦПК України.

Тому,, враховуючи характер спору, приймаючи до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, з урахуванням заявлених вимог позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 151 153, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі № 201/15537/13ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочинів, заповіту, довіреності, недійсними, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 3, що знаходиться у м. Дніпропетровську, вул. 8-го Березня, буд. 1а.

Накласти арешт на квартиру № 7, що знаходиться в м. Дніпропетровську на вул. Фучика, буд 15.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для судових рішень, та набрала чинності з 20 січня 2015 і може бути предявлена до виконання протягом одного року з дня її винесення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя: А.В. Брага