АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4442/13-ц Номер провадження 22-ц/786/716/15Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С.Д. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота»

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 липня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5, ОСОБА_7 про примусове виселення та зняття з реєстрації місця проживання,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника - ОСОБА_5, ОСОБА_7 про примусове виселення та зняття з реєстрації місця проживання.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2011 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ "Банк Золоті Ворота" до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46 727,94 дол. США (еквівалент 398 294 грн. 60 коп.) та 26195 грн. 34 коп. пені задоволено у повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на заставлене майно за Договором іпотеки № 25 від 08 серпня 2007 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок А-1 площею 43,6 кв. м, заг. пл. 80,6 кв. м., гараж Б, ворота огорожі №1, огорожа №2, огорожа №3, тротуар, доріжка №4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_8

Згідно отриманих Банком виконавчих листів, Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду.

Під час проведення виконавчих дій було з'ясовано, що в зазначеному житловому будинку, розташованому за вищевазаною адресою, зареєстровані: з 08 червня 1999 року - ОСОБА_4, з 25 квітня 2012 року - ОСОБА_7, з 27 квітня 2012 року - ОСОБА_5, з 27 квітня 2012 року - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки у вказаному житловому будинку зареєстрована малолітня особа, державний виконавець, звернувся до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної ради у м. Полтаві з метою отримання дозволу на реалізацію житлового будинку, який є предметом іпотеки.

Рішенням Виконкому Ленінської ради у м. Полтаві від 24 липня 2012 року №264 в наданні дозволу на реалізацію іпотечного майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, право користування яким має малолітня ОСОБА_6, було відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2012 року, за наслідками розгляду подання державного виконавця про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду, у задоволенні вказаного подання відмовлено.

У зв'язку з неможливістю звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою захисту своїх прав ПАТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" звернулося до суду із вказаним позовом. Просило суд виселити у примусовому порядку та зняти з реєстрації за місцем проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_8 та знаходиться в іпотеці у ПАТ "Банк Золоті Ворота" за договором іпотеки №25 від 08 серпня 2007 року.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 звернулися до суду із зустрічним позовом до ПАТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", просили визнати виконавчий лист №2-354/11 р. від 15 квітня 2011 року, виданий 13 травня 2011 року Ленінським районним судом м. Полтави таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04 липня 2014 року у задово-ленні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", а також зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_8 - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, ПАТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, безпідставне застосування судом до спірних правовідносин норм Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило оскаржуване ним судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про примусове виселення відповідачів та зняття з реєстрації - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 18 вересня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 липня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення, яким виселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстрації. Вирішено питання щодо судових витрат. У іншій частині рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_4

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 вересня 2014 року в частині позовних вимог ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» - скасовано. Справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 18 вересня 2014 року та рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 4 липня 2014 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_8 - залишено без змін, а тому воно не є предметом нового розгляду суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА», приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, згідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2011 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_4, ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 727,94 доларів США (еквівалент 398 294 грн. 60 коп.) та 26 195 грн. 34 коп. пені.

За нормами ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вищевказаним рішенням суду прешої інстанції у рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який на час укладання договору іпотеки, згідно договору купівлі-продажу від 23 березня 1999 року, належав на праві власності ОСОБА_8

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем з наданої домової книги було з'ясовано, що у вказаному житловому будинку, окрім ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, зареєстрована також малолітня особа - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Виконкому Ленінської ради у м. Полтава від 24 липня 2012 року № 264 в наданні дозволу на реалізацію іпотечного майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, право користування яким має, в тому числі малолітня ОСОБА_6, - відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2012 року, за наслідками розгляду подання державного виконавця про встановлення або зміну способу і порядку виконання вищевказаного рішення суду, у задоволенні подання - відмовлено.

В свою чергу, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", також виходив з того, що виселення мешканців з будинку за адресою АДРЕСА_1, зокрема малолітньої ОСОБА_6 суперечить Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року.

Проте, колегія суддів з таким висновком місцевого суду погодитись не може.

Так, при вирішенні позову Банку, місцевим судом не взято до уваги, що єдиним власником жилого будинку за вищевказаною адресою є ОСОБА_8, який мав право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Виходячи з цього, майнові права мешканців вказаного будинку на цей будинок, що є предметом іпотеки - відсутні.

В той же час, відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормами ч. 3 ст. 109 ЖК України, передбачено, що примусове виселення громадян із жилого приміщення, що є предметом іпотеки, на яке звернено стягнення, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, - здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що згідно з частиною четвертою ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що на момент звернення Публічного акціонерного товариства «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» до суду з позовом про виселення, його права повинні бути порушені відповідачами шляхом невиконання вимоги про звільнення житлового приміщення, що є предметом іпотеки.

Разом з тим, з наявних у справі доказів вбачається, що 10 вересня 2013 року мешканцям житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 Банком надіслано письмову вимогу про добровільне звільнення вказаного житлового будинку, яка була повернута відправнику за закінченням строку зберігання /т. 1 а. с. 27/.

Інші відомості на підтвердження отримання відповідачами письмової вимоги щодо їх виселення з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, переданого в іпотеку - у справі відсутні. Дана обставина, зокрема, узгоджується з посиланням останніх на те, що про вимогу банку щодо звільнення займаного житлового приміщення вони дізнались лише з отриманого позову.

Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи висновки і мотиви, наведені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року у даній справі, які, відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України, є обов"язко-ими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді, - колегія суддів приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» на цій стадії та виселення відповідачів з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА», як таке, що поста-новлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, - підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині - про відмову у задоволенні позову ПАТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» з вище-наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 липня 2014 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» - скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5, ОСОБА_7 про примусове виселення та зняття з реєстрації місця проживання - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: