Справа №2-2-7085/08 16.03.2015 16.03.2015 16.03.2015
Провадження №22-ц/784/656/15
Головуюча першої інстанції: Ямкова О.О.
Категорія - 27 Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В.

із секретарем: Горенко Ю.В.

за участю

представників

позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2008 р., у справі за

позовом

акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку ( далі АК «Промінвестбанк» або Банк) до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку,

встановила:

21. 07. 2008 р. АК «Промінвестбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_6 уточнив свої позовні вимоги та просив про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку.

Позивач зазначав, що 23.11.2007 р. з ОСОБА_7 було укладено договір кредиту, за умовами якого він отримав 35.000 дол. США. кредиту, зобов'язавшись повернути отримані кошти до 21.11.2018 р.

За умовами цього договору він мав щомісячними платежами погашати заборгованість перед Банком, у тому числі, здійснювати сплату частки кредиту, проценти за його користування у розмірі 13 % річних.

Внаслідок неналежного виконання позичальником цих зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої, станом на 28.10. 2008 р., складав 34.175,76 дол. США, що еквівалентно 182.561 грн. 86 коп. та 278 грн. 47 коп. пені.

Посилаючись на наявність цієї заборгованості та солідарну відповідальність поручителя ОСОБА_5, яка зобов'язалася за договором про іпотечний борг від 23.11.2007 р. передати в іпотеку позивачу належну їй квартиру АДРЕСА_1, позивач просив про задоволення позову та відшкодування збитків у солідарному порядку та у валюті кредиту із зазначенням її еквіваленту у національній валюті.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11. 2008 р. позовні вимоги Банку задоволено.

Постановлено про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь Банку 182.840 грн. 33 коп. в рахунок заборгованості за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом, пені за прострочення виконання зобов'язань.

Цим же рішенням постановлено про стягнення з солідарних боржників по 865 грн. 00 коп. з кожного у відшкодування судових витрат Банку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення в частині задоволення позовних вимог Банку до неї та ухвалення нового про відмову в їх задоволенні, посилаючись на необгрунтованість висновків суду та порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, що зобов'язання за кредитним договором має виконуватися позичальником солідарно з ОСОБА_5, яка власним нерухомим майном зобов'язалася забезпечити виконання кредитного зобов'язання.

Але з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Так, грошові зобов'язання, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України мають виконуватися належним чином.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст. 611 ЦК та умовами договору.

Зокрема, кредитор вправі вимагати відшкодування збитків та сплати комісії, пені або штрафу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 546 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» пепердбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 11 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст.. 11 Закону України «Про заставу», ст. 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до ст. 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (ст. ст. 553-559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотеко держателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена.

Як передбачено умовами іпотечного договору, укладеного з ОСОБА_5, іпотекодержатель за певних умов має право звернути стягнення на предмет іпотеки, його реалізувати та одержати задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмету іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_5 несе майнову відповідальність за боржника на підставі іпотечного договору виключно в межах предмета іпотеки і не може вважатися солідарним боржником.

За таких обставин судом неправильно витлумачено положення статей 553-554, 572, 576, 589 ЦК України, якими врегульовано поруку та заставу, як різновиди забезпечення виконання зобов'язання.

Оскільки суд інакше витлумачив наведені норми Цивільного кодексу, то в частині задоволення вимог до ОСОБА_5 рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог Банку до ОСОБА_5 про стягнення збитків за кредитним договором у солідарному порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2008 р. - скасувати в частині вирішення позову до ОСОБА_5 та стягнення з неї судових витрат та постановити в цій частині нове рішення.

В позові акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова