Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого Грузман Т.В., за участі секретаря Марченка О.Є., представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Лукімської сільської ради, ОСОБА_5 за участі третьої особи - Оржицької державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_7. Оскільки позивач зареєстрований разом із померлим ОСОБА_7, то спадщину після нього прийняв з урахування положень ст. 1268 ЦК України.

Маючи на меті вступити у спадкові права після смерті батька дізнався від Лукімської сільської ради , що він після смерті ОСОБА_6 не вступив у спадкові права через тяжке захворювання. У подальшому звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, баби ОСОБА_6, але остання відмовила по причині пропуску законодавчо визначеного строку для прийняття спадщини. На даний час ніхто зі спадкоємців не звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав.

За положеннями ч.2 ст. 1283 ЦК України органи місцевого самоврядування з власної ініціативи або за заявою спадкоємців повинні вжити заходи щодо охорони спадкового майна та повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини, тобто закликання їх до спадкування. Оскільки ні нотаріус, ні орган місцевого самоврядування не повідомив позивачеві про факт відкриття спадщини, хоча спадкоємці першої черги у сільській раді отримали свідоцтво про смерть спадкодавця, то позивач вважає, що він не знав про своє право на спадкування та не міг у встановлений законом строк висловити свою волю на прийняття спадщини. Позивач вважає, що саме з 02.09.2014 року слід обчислювати строк з якого позивач дізнався про своє право на спадкування. Окрім того, з огляду на те, що він є спадкоємцем п"ятої черги і не володіючи інформацією про те чи інші спадкоємці прийняли чи відмовились від спадщини, вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважної причини.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали. Вважають, що оскільки відповідачі визнали позовні вимоги, то суд зобов"язаний прийняти позитивне рішення по справі. Бажання позивача щодо оформлення спадщини не може залежати від дій відповідача, який активних дій по її прийняттю не вчиняє. Вважають, що законодавчо визначений термін для прийняття спадщини позивачем порушено з поважної причини, яка вказана у позовній заяві.

Відповідачі Лукімська сільська рада та ОСОБА_5 направили до суду заяви про визнання позову. Ухвалою суду від 15.01.2015 року у визнанні відповідача позову відмовлено. Третя особа - Оржицька державна нотаріальна контора не направила до суду свого представника, прохають справу розглянути без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Суд заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи прийшов до слідуючого висновку.

У суді встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оржицького районного управління юстиції від 11.09.2014 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 06.08.1963 року ОСОБА_7 є сином ОСОБА_6. У свою чергу позивач згідно свідоцтва про народження є сином ОСОБА_7 ( свідоцтво НОМЕР_3 від 03.06.1989 року виданого Лукімською сільською радою).

За інформацією відділу Держземагенства у Оржицькому районі № 854 від 10.09.2014 року ОСОБА_6 має у власності дві земельні ділянки, що підтверджується Державними актами про право власності на землю Р3 № 689210 та серії Р2 № 604178.

За інформацією Лукімської сільської ради від 02.09.2014 року позивачеві повідомлено про наявність заповіту складеного ОСОБА_6, згідно якого спадкоємцем на її майно являється ОСОБА_7. Також зазначили, що спадкоємці ОСОБА_6 до сільської ради з заявами про намір прийняти спадщину не звертались та рада не повідомляла спадкоємців про відкриття спадщини. Згідно довідки Лукімської сільської ради від 01.09.2014 року № 303 зазначено, що разом з померлою ОСОБА_6 на момент її смерті і протягом 6-ти місяців з моменту смерті у будинку по АДРЕСА_1 проживав онук ОСОБА_5

Згідно лікарського свідоцтва № 247 від 11.09.2013 року зазначено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у результаті злоякісного новоутворення підшлункової залози. Місцем проживання померлого є смт.Оржиця.

Постановою завідуючої Оржицької державної нотаріальної контори від 15.09.2014 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки позивачем подано заяву з порушенням законодавчого терміну звернення до нотаріуса. Таким чином, позивачем доведено, що він має перешкоди в оформленні своїх спадкових прав.

Взаємовідносини, що склалися урегульовані слідуючими нормами законодавства.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як передбачено ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

За положеннями ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. З огляду на те, що даної норми позивачем при обгрунтуванні позову дотримано не було, то і підстав для його задоволення суд не вбачає.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що нотаріус та сільська рада не сповістили позивача про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, також посилається на медичну довідку про причину смерті батька позивача - ОСОБА_7, хоча вказане не являється доказом, що свідчить про об'єктивні, непереборні та істотні труднощі для спадкоємця ОСОБА_3 на вчинення дій, що пов'язані зі своєчасним зверненням до нотаріальної контори. За змістом позовних вимог позивач у суді повинен довести, що саме після смерті баби ОСОБА_6 він не прийняв спадщину через існування об"єктивних причин, які заважали саме йому, а не його батькові ОСОБА_7 вчасно звернутися до нотаріуса. Таких доказів суду не подано.

Визнання відповідачами позову також не слугує безумовною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання позову суперечить нормам ст. 174 ЦПК України та не відповідає вищенаведеним нормам законодавства.

Доказів про те, що за життя батько позивача ОСОБА_7 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 суду не надано, оскільки позивач не надав доказів того, що його батько або прийняв спадщину після смерті матері шляхом звернення до нотаріальної контори, або вступив у спадкові права з урахуванням норм ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Враховуючи вищевказане, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь, якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 15,16, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 11,60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд Полтавської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Грузман