АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ» до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ» на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 05 лютого 2015 року,-

встановила:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ» ( надалі - ТОВ «ВІА ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ») звернулось до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 19 листопада 2014 року просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» ( надалі - ПрАТ «ПРОСТО-страхування») на свою користь суму боргу в розмірі 19 130,29 грн., в тому числі: суму страхового відшкодування в розмірі 17 828,11 грн.; суму пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1 302,18 грн. Також просило відшкодувати судові витрати по справі в сумі 229,40 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВІА ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що позивачем було своєчасно подано заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати страхове відшкодування на рахунок спеціалізованої станції технічного обслуговування. Крім того, лист №41-10/12 від 25.10.2012 р. містив банківські реквізити позивача, за яким могли бути перераховані грошові кошти. До заяви позивачем було надано всі необхідні документи для здійснення виплати страхового відшкодування. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність спору між сторонами щодо суми страхового відшкодування. Проте суд першої інстанції неповністю з'ясував вказані обставини справи та дійшов хибного висновку про відсутність предмета спору, який не відповідає обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача Білик Д.А. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого по справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦПК України суд розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних , сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В п.2 постанови пленуму №4 від 01 березня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дав наступні роз'яснення.

Оскільки у спорах, що виникають із відносин відшкодування шкоди, сторонами є як юридичні,так і фізичні особи, а також з урахуванням вимог статей 15-16, частини другої статті 118 ЦПК України при визначення судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа. При цьому позов юридичної особи (фізичної особи-підприємця) до юридичної особи (фізичної особи - підприємця) із залученням фізичної особи -водія як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, з урахуванням положень статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлений спір є спором між юридичними особами - суб'єктами господарювання, що виник у зв'язку з захистом порушених прав, а тому останній не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з закриттям провадження у справі з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ч.1 ст.310 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила :

Закрити провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ» до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/4690/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Скрипка О.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.