Справа № 314/6732/14-ц Провадження № 2/314/134/2015
19.10.2015 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької облкасті у складі
головуючого судді Надворної О.С.,
при секретарі Якубовській Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПівденкомБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-
ВСТАНОВИВ:
Однак відповідач по справі належним чином не виконує взяті на себе зобов»язання, у зв»язку з чим виникла заборгованість по кредиту.
Станом на 03.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 600568, 13 гривень, яка з них:
- прострочена заборгованість з повернення кредиту 384944, 82 грн.;
- поточна заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 8468, 79 грн.;
- заборгованість зі сплати пені 162757, 55 грн.
У звязку з чим представник позивача змушений звернутись до суду з вказаним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з»явився, але надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, на вимогах позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку наявним доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засiданнi встановлено наступне.
Згiдно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України пiдставами виникнення цивiльних прав та обовязкiв, зокрема, є договори та iншi правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання с правовiдношення в яких одна сторона (вiдповiдач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дiю (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошi тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати вiд вiдповiдача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з пiдстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Плата за користування кредитом складає 24, 0 % річних (п.1.1 Договору).
Відповідно до п. 1.1., 2.3., 2.8, 3.3.5., 3.3.6. кредитного договору, позичальник зобовязується своєчасно та у повному обсязі повернути позивачу кредит та сплачувати проценти за користування кредитом.
Позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1054 ЦК України).
Згідно вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені кредитним договором.
Статтею 611 ЦК України визначено, що правовими наслідками порушення зобовязання є, зокрема, сплата неустойки.
У разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених кредитним договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від своєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Нарахування пені за кредитним договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано (п.4.2 кредитного договору).
Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).
Відповідно до ст. 589 ЦК України визначено правові наслідки невиконання зобовязання, забезпеченого заставою-набуття заставодержателем права звернення стягнення на предмет застави для задоволення своїх вимог в повному обсязі. Аналогічні положення містяться в ЗУ «Про заставу»- ст.20 та ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»- ст.22, 23.
Згідно з п.3.1.5., 5.3. договору застави та ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Як свідчить розрахунок заборгованості (а.с.22-30), в порушення норм закону i умов кредитного договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованiсть станом на 03.11.2014 року перед позивачем становить 600568, 13 грн., яка з них:
- прострочена заборгованість з повернення кредиту 384944, 82 грн.;
- поточна заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 8468, 79 грн.;
- заборгованість зі сплати пені 162757, 55 грн.
Доказів, які б спростовували доводи позивача або поданий ним розрахунок суми заборгованості, суду не надано.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПівденкомБанк» є обґрунтованими та мають бути задоволені повністю.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст., ст. 10, 60, 80, 88, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПівденкомБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, - задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 27К-17Ю від 23.05.2012 року у розмірі 600568, 13 грн., яка з них:
- прострочена заборгованість з повернення кредиту 384944, 82 грн.;
- поточна заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 8468, 79 грн.;
Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 6005, 68 грн.
Відповідач може подати заяву про перегляд цього рішення Вільнянським районним судом до вказаного суду протягом десяти діб з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: О.С. Надворна

19.10.2015