УХВАЛА

16 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог зазначали, що ОСОБА_6, ОСОБА_4 та відповідачка у справі є співвласниками будинку АДРЕСА_1, земельна ділянка якої згідно Державних актів про право власності серії ЯБ № 957584, № 957586, зареєстрованих у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90, № 89, приватизована, знаходиться у спільній сумісній власності та становить 0,0911 га. ОСОБА_4 належить 45/200 часток житлового будинку, ОСОБА_6 - 45/200, ОСОБА_3 - 11/20 часток. Оскільки з приводу користування земельною ділянкою між сторонами немає згоди, позивачі просили встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою між трьома її співвласниками, припинити право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 4 серпня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4,

ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 задоволено.

Визначено розмір частки співвласників земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3 рівними, яка становить 1/3 частку для кожного із співвласників земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Поділено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3 відповідно до варіанту № 4 додатку № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 лютого 2014 року № 41/№ 11-04, виділено співвласникам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 0,0571 га позначену на плані-схемі зеленим кольором, виділено ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 0,0340 га позначену на плані-схемі червоним кольором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної долі у розмірі 7 994 грн 16 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної долі у розмірі 7 994 грн 16 коп.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_4 на земельну ділянку розміром 0,0036 га за адресою:

АДРЕСА_1 відповідно до порядку розподілу земельної ділянки АДРЕСА_1 визначеного варіантом

№ 4 додатку № 4 судової будівельно-технічної експертизи від 18 лютого

2014 року № 41/№ 11-04.

Припинено право спільної сумісної власності між ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою:

АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 4 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах

ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки на підставі

п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У лютому 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема: ст. ст. 21, 364 ЦК України, ст. ст. 89, 120 ЗК України. Крім того, у заяві про перегляд судового рішення заявник просить поновити строк на звернення із заявою про перегляд судового рішення, оскільки він пропущений з поважних причин.

Клопотання про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2014 року підлягає задоволенню, оскільки причини зазначені заявником є поважними.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить:

- рішення колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2012 року у справі за позовом про визначення часток у спільній сумісні власності на земельну ділянку, яким рішення суду апеляційної інстанції частково змінено, в іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2012 року у справі за позовом про поділ домоволодіння та земельної ділянки, якою рішення суду апеляційної інстанції скасовано, залишено в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зі змісту заяви та доданої до неї копій судовий рішень не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статтей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», із змінами та доповненнями, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки зі змісту рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2012 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2012 року не вбачається тотожності встановлених фактичних обставин справи. А тому із них не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. ст. 21, 364 ЦК України, ст. ст. 89, 120 ЗК України.

Отже, наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог вищевказаних норм є підставами для перегляду судового рішення, а тому у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня

2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Т.П. Дербенцева Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк