Справа № 366/464/14 Головуючий у І інстанції Слободян Н. П.
Провадження № 22-ц/780/391/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова
Категорія 58 19.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Сліпченка О.І.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" про заборону будівництва та експлуатацію теплової електростанції в смт. Іванків,-

Встановила :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про заборону будівництва ТЕС в смт. Іванків Київської області.

Посилався на те, що в смт. Іванків на масиві «Кільцева дорога» будується теплова електростанція (ТЕС) потужністю 18 МВт з використанням біопалива (органічного палива) з метою виробництва електроенергії. Забудовником є ТОВ» Біогазенерго».

Вказував, що відповідно до постанови КМ України від 23.07.1991 року смт. Іванків віднесено до 3 зони (гарантованого добровільного відселення) внаслідок Чорнобильської катастрофи. В силу Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який закріплює і гарантує забезпечення режиму використання і охорони вказаних територій з метою зменшення дії радіоактивного опромінення на здоров'я людини, землі смт. Іванків відносяться до земель із специфічним правовим режимом та є зоною надзвичайної екологічної ситуації. ТЕС в смт. Іванків є джерелом підвищеної екологічної небезпеки та за умови введення його в експлуатацію становитиме загрозу життю, здоров'ю, майну, екології і радіоекології регіону.

Позивач зазначав, що вже проживає на території екологічної катастрофи, вже є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, а діяльність ТЕС однозначно завдасть додаткового радіаційного навантаження на екологію, його життя і здоров'я.

Посилаючись на викладене вище, ст. 281, 282, 293, 319,1164 ЦК України, ст. 13, 16 Конституції України, ст. 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», просив заборонити будівництво та експлуатацію ТЕС в смт. Іванків.

У ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив також встановити факти шахрайства ТОВ «Біогазенерго» щодо оприлюднення інформації в газеті про проект ОВНС проекту ТЕС (чого не було), прирівнювання кількості радіації в деревині, завезеної для спалювання на ТЕС до Гігієнічного нормативу (чого не можна робити), заниження категорії складності об'єкта будівництва ТЕС, відсутності екологічної експертизи ще на етапі проектування, внесення в проект ОВНС сфальсифікованих даних щодо протоколів дослідження деревини, порушення вимог ОВНС щодо неприйнятних рівнів ризиків ТЕС на природне середовище та рівень соціального ризику. Крім того, просив встановити законність будівництва ТЕС відповідно до Закону України « Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильського катастрофи» та заборонити будівництво ТЕС.

Заперечуючи позовні вимоги позивача, представник відповідача посилалася на їх безпідставність, вказувала на законність як будівництва, так і експлуатації ТЕС в смт. Іванків. За даними Державного агентства України з управління зоною відчуження листом №1246-03 від 01.05. 2014 року будівництво теплової електростанції потужністю 18 МВт з використання біопалива на території смт. Іванків відповідає правовому режиму, встановленому ст. 16 Закону України «Про правовий режим території,що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» (копія листа додається).

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про екологічну експертизу, з метою оцінки ступеня екологічної безпеки господарської діяльності та екологічної ситуації на окремих територіях і об'єктах, ТОВ «Біогазенерго» провело державну екологічну експертизу проекту будівництва теплової електростанції потужністю 18 МВт з використання біопалива в смт. Іванків від 10.03. 2013 року № 08-10/631, відповідно до якої під час технологічного процесу на ТЕС забезпечується радіоекологічний контроль, діяльність підприємства не погіршує радіоекологічну ситуацію, а навпаки, з урахуванням даного контролю приведе до її покращення у майбутньому. Державною екологічною експертизою схвалено проект будівництва електростанції. Експлуатація об'єкту дозволяється ( п. «д» експертизи). Вказувала, що доводи позивача щодо того, що нібито на ТЕС будуть спалюватися радіоактивно забруднені дрова - хибні, так як ТЕС буде працювати не на органічному паливі, а на біопаливі, що є суттєвою різницею, оскільки це не є деревиною, а є спеціально підготовлена сировина - тріска, що пройшла радіоекологічний контроль, і як вказано у лабораторних висновках №№2904,2905 від 08.10. 2012 року в тирсі хвойних порід з корою, отриманих в Іванківському районі, вміст сумарного радіоцезію та радіостронцію нижче допустимих нормативів питомої активності для дров паливних, паливних пучків, згідно ГН 6.6.1-2005 «Гігієнічний норматив питомої активності радіонуклідів (137) Сs та(90) Sr у деревині та продукції з деревини». Крім того, в якості сировини ТОВ «Біогазенерго» закуповує не дрова, а біомасу-відходи лісового господарства (копії договорів постачання сировини №24 від 05.03. 2014 року, №150114 від 15.01. 2014 р. додаються). Окрім того, в постанові КМ від 18.07. 2012 року №535-р «Про схвалення Концепції реалізації державної політики у сфері розвитку діяльності в окремих зонах радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», в главі «Шляхи і способи розв'язання проблеми», вказано, що «зменшення ризику виникнення лісових пожеж (під час пожеж повітряним шляхом мігрує до 10 відсотків загальної кількості радіоактивних речовин)». У зв»язку з цим, посилання позивача на те, що при спалюванні на ТЕС буде виділення радіоактивних речовини в кількості не менше, ніж 10 відсотків, останній помилково проводить аналогію з лісовими пожежами, що немає жодного відношення до технологічного процесу виробництва електроенергії на ТЕС. Позивач голослівно обґрунтовує свої доводи тезою про виділення неназваних радіоактивних речовин у невизначеній кількості.

Крім того, ТОВ «Біогазенерго» проведено державну експертизу ядерної та радіаційної безпеки проекту будівництва ТЕС від 12.04. 2013 року, який є позитивним. Даним проектом передбачені заходи недопущення використання на ТЕС деревини, рівень радіаційного забруднення якої перевищує норми у деревині та продукції, відповідно до ГН 6.6.1-120-2005 «Гігієнічний норматив питомої активності радіонуклідів (137) Сs та(90) Sr у деревині та продукції з деревини». Продемонстровано, що на всіх етапах технологічного процесу на ТЕС буде проводитися радіоекологічний контроль.

Відповідач, на обґрунтування своїх заперечень, посилався також на те, що рішенням Іванківської селищної ради №УІ-21-683 від 24.11. 2011 року затверджено детальний план території розміщення теплової електростанції в смт. Іванків. Відповідно до п.5 ч.4 ст. 19 зазначеного профільного закону (ЗУ«Про регулювання містобудівної діяльності») детальний план території визначає потребу в такому підприємстві. ТОВ «Біогазенерго» є власником ряду земельних ділянок, які розміщені в с.м.т. Іванків. Будівництво на зазначених земельних ділянках відповідає вимогам детального плану території. Відповідно до ст. 34 зазначеного закону ТОВ «Біогазенерго» має право на виконання будівельних робіт на підставі зареєстрованої в Інспекції ДАБК декларації про початок виконання будівельних робіт. Крім того, відповідно до ст. 31 зазначеного закону, окрім вищенаведених, державної екологічної експертизи та державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки проекту будівництва ТЕС, ТОВ «Біогазенерго» була проведено комплексну експертизу проекту будівництва ТЕС. Згідно експертного звіту №00-1526-13/ПБ від 06.02. 2014 року проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням вимог до міцності, надійності, та довговічності об'єкту будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної безпеки, техногенної безпеки, енергозбереження. З урахуванням викладеного, просив в позові відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вена посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

В силу ст. 61 ЦК України обставини, визнані сторонами та іншими сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування; обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Як видно з постанови Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/2759/14 від 01.07.2014 року, яка набрала законної сили 09.10.2014 року у справі за позовом ТОВ «Біогазенерго» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, було встановлено наступні обставини : «Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва (частина 1-3 ).

Замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності або видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності (пункт 2 та 3 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

В силу приписів частини другої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначені документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. А відтак, в залежності від категорії складності об'єкту будівництва, законодавець визначає документ, який надає право на виконання будівельних робіт.

Як встановлено судом, 26.06.2012 відповідачем зареєстрована декларація позивача про початок виконання будівельних робіт з будівництва теплової електростанції загальною потужністю 18 МВт в смт. Іванків, Київської області, масив Кільцева дорога за № КС 8, в якій вказана загальна площа будівлі 6020, 0 м.кв., загальна площа забудови 29160,0 м.кв. та ІІІ категорія складності об'єкта будівництва.

Відповідно до ч.2 ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Правила скасування реєстрації декларацій про початок будівництва інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, встановлені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (надалі - Порядок). Відповідно до пункту 29 Порядку, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Всупереч наведеним нормам та своїм твердженням про невірне визначення класу складності об'єкта будівництва, відповідачем не надано доказів прийняття рішення про скасування реєстрації декларації позивача за № КС 8 у зв'язку із виявленням недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, не виключено запис про її реєстрацію з єдиного реєстру та не повідомлено про таке скасування ТОВ «Біогазенерго». Декларація позивача за № КС 8 в силу приписів частини другої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надає йому право на виконання будівельних робіт і є чинною.

Як вбачається зі змісту проектно - кошторисної документації з будівництва теплової електростанції загальною потужністю 18 МВт в смт. Іванків, Київської області, масив Кільцева дорога, її будівництво та введення в експлуатацію здійснюється відповідними чергами.

У матеріалах справи наявна зареєстрована відповідачем у листопаді 2013 року за № КС 73 декларація про готовність об'єкта до експлуатації теплової електростанції загальною потужністю 18 МВт в смт. Іванків, Київської області, масив Кільцева дорога, І черги потужністю 6 МВт із зазначенням ІІІ категорії складності об'єкта (том ІІ а.с. 78).

Більш того, відповідно до розділу 10 зазначеної декларації відповідачем вказано, що позивач проводив будівельні роботи на підставі дозвільного документу - декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована відповідачем 26.06.2012 за № КС 8.

Тобто, у період дії постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку» від 28.08.2013 № 808 відповідачем прийнято в експлуатацію у встановленому порядку першу чергу будівництва теплової електростанції з використанням біопалива потужністю 6 МВт із зазначенням ІІІ категорії складності об'єкта.

Крім того, як видно з матеріалів, рішенням Іванківського районного суду від 21 серпня 2014 року , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 09 жовтня 2014 року за аналогічним позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Біогазенерго» про заборону будівництва ТЕС в смт. Іванків Київської області останній відмовлено у задоволенні позову. При цьому судовими рішеннями встановлено необґрунтованість вимог позивачки та встановлено, що проектна документація на будівництво ТЕС розроблена згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об»єкту, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної та технічної безпеки, енергозбереження. Для будівництва спірного об»єкта ТОВ «Біогазенерго» отримано всі належні дозволи на будівництво ТЕС в смт. Іванків. Будівництво проводиться на відведеній товариству у передбаченому законом порядку земельній ділянці. Посилання позивачки на те, що ТЕС, а також ТЕЦ та АЕС негативно впливає на здоров»я, а їх діяльність є шкідливою носять декларативний характер та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи по суті. (т.1 а.с. 166- 171, 172-174).

Аналогічні висновки зроблено також Іванківським районним судом Київської області в рішенні від 10 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» про заборону будівництва ТЕС в смт. Іванків, яке набрало законної сили (т.2 а.с. 162-164).

Колегія вважає, що вирішуючи спір за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Біогазенерго», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначені обставини є встановленими та в силу ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Суд обґрунтовано відхилив доводи позивача, про те, що у період отримання дозвільних документів на будівництво, даний об'єкт відносився до V категорії складності об'єкта будівництва», оскільки вони спростовуються як діями відповідача щодо реєстрації у листопаді 2013 року категорії складності спірного об'єкта як ІІІ категорії (І черга), так і постановою Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/2759/14 від 01.07.2014 року.

Правильним також є висновок суду про необґрунтованість доводів позивача про те, що в с.м.т. Іванків будується ТЕС, яка є джерелом підвищеної екологічної небезпеки, при експлуатації якої очевидно, буде забруднюватися навколишнє природне середовище, викиди в повітря радіоактивних речовин, що, як наслідок, негативно буде впливати на його здоров'я та здоров'я інших мешканців селища, оскільки позивач у розумінні ст..57-60 ЦПК не надав доказів, а згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач та його представник посилалися на порушення вимог ст. 16 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині того, що на території зони гарантованого добровільного відселення забороняється будівництво нових, розширення діючих підприємств, безпосередньо не пов'язаних із забезпеченням радіоекологічного, соціального захисту населення, а також умов його життя та праці.

Відхиляючи дані доводи позивача, суд обґрунтовано вказав на те, що чинним законодавством України не встановило переліку підприємств, що відносяться до об'єктів життєзабезпечення та працевлаштування, які можуть будуватися в зоні добровільного відселення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» електроенергетика - це галузь економіки України, що забезпечує споживачів енергією, робочими місцями, надходженнями до місцевого та центральних бюджетів (складові соціального захисту) та дає можливість поступово іммобілізувати мобільну частину радіонуклідів, яка наявна хоч і в малій кількості в природних біоті - в даному конкретному випадку в деревині (радіоекологічна компонента). Для реалізації проекту залучені сучасні промислові технології. Це повинно впливати на покращення умов життя і праці населення. Тому у будівництві ТЕС на території смт. Іванків не вбачається невідповідності правовому режиму, встановленому ст. 16 наведеного Закону. Саме на це було звернуто увагу заступником голови державного агентства України з управління зоною відчуження у листі від 01.05.2014 року на запит ТОВ «Біогазенерго» і на час розгляду справи по суті, реєстрацію декларації не скасовано та вона є чинною.

Згідно з інформацією Іванківської районної державної адміністрації відповідно до декларації про готовність об»єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Київській області від 09 січня 2013 року № КС73, в 1У кварталі 2013 року введено в 1 чергу даної ТЕС (потужність 6мВТ). Товариство «Біогазенерго» виробляє електроенергію на тепловій електростанції та передає її державному підприємству «Енергоринок». За повідомленням Іванківської РП ПАТ «Київобленерго» максимальне споживання електроенергії районом становить 4мВт. Тому, в разі потреби, дана теплоелектростанція може у повній мірі забезпечити район електроенергією. За інформацією ТОВ«Біогазенерго» станом на 12 листопада 2014 року кількість працюючих на підприємстві складає 110 працівників, в тому числі-66 осіб є жителями Іванківського району, що підвищує занятість населення району (т. 2 а.с.141).

Щодо твердження позивача про спалювання під час експлуатації радіоактивної деревини, то на думку колегії, суд вірно зазначив про те, що вони не підтверджені належними і допустимими доказами, а надані останнім договори на купівлю-продаж сировини - біомаси (відходів лісового господарства) свідчать про те, що вони укладені, зокрема, з ДП «Вищедубечанський лісгосп», Дніпровсько-Тетерівським ДЛМГ (т.1 а.с.47-54). Жодного доказу використання ТОВ «Біогазенерго» радіоактивно забрудненої деревини суду не надано, як і належних, і допустимих доказів невідповідності нормативним актам діяльності щодо експлуатації ТЕС в смт. Іванків.

В свою чергу, відповідачем суду надано докази, з яких слідує, що на всіх етапах технологічного процесу на ТЕС буде проводитися радіологічний контроль.

Щодо позовних вимог в частині встановлення фактів шахрайства, суд правильно дійшов висновку, що «шахрайство» - це дії, які полягають у заволодінні чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою; ці дії є кримінально караними, відповідальність за які передбачено ст. 190 КК України, і, відповідно, не можуть встановлюватися в межах цивільної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовано всі обставини справи, надана належна правова оцінка зібраним по справі доказам, висновки суду про недоведеність позивачем позовних вимог ґрунтується на матеріалах та обставинах справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: