Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/401/15 Головуючий у 1 інстанції: Колесник С.Г.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 14" січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, яку протягом розгляду справи уточнив, до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 02 грудня 2006 р. по 17 червня 2010 р. сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з ним і перебуває на його утриманні.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2012 року відповідач сплачує аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів.

Цих коштів повністю не вистачає на утримання дитини, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом.

З 2011 року ОСОБА_5 встановлено діагноз - бронхіальна астма, він перебуває на обліку Районної дитячої поліклініки, та Обласного алергоцентру. Також в 2014 році дитину поставлено на облік у окуліста.

З 2012 року по день подання позову ним було витрачено коштів на лікування дитини в розмірі 17 963,93 грн.

Будь-яких додаткових коштів на лікування сина від ОСОБА_3 він не отримує. Фінансове забезпечення профілактичного лікування у період ремісії та щоразового перебування сина у стаціонарі з приводу загострення хвороби лежить повністю на ньому.

На підставі ст. 185 СК України просив стягнути з відповідача на його користь додаткові кошти на лікування дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 8981,96 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2014 року з виправленою опискою ухвалою від 11 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 3726,05 грн. та судові витрати 243,60 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що позивачем не надано доказі та відповідних розрахунків в підтвердження недостатності сум, сплачених нею в якості аліментів, для забезпечення потреб дитини, зазначені позивачем витрати не викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, просить скасувати рішення суду з ухвалою про виправлення описки від 11 листопада 2014 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

26.12.2014 р. повістка про виклик до суду на 14.01.2015 р. вручена представнику ОСОБА_3 ( а.с. 212).

У відповідності до вимог ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідачка не використала право на участь у судовому засіданні, причини неявки не повідомила.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, заперечення адвоката позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Приписами ст. 10 ч. 3, ст. 60 ч. 1, 2 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу

На підтвердження вимог про стягнення витрат на санаторно-курортне лікування, медичне обстеження позивач надав відповідні медичні висновки про діагноз дитини, перебування її на диспансерному обліку, потреби дитини в санаторно-курортному лікуванні, а також надав платіжні квитанції про фактично понесені витрати.

Медичними картами та висновками спеціалістів Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №9", комунальної установи " 6 міська клінічна лікарня" ОСОБА_5 має хворобу з діагнозом "Бронхіальна астма, екзогенна форма, середньої ступеню тяжкості. Цілорічний персистуючий риніт", перебуває на диспансерному обліку, потребує медичного лікування та обстеження, рекомендовано санаторно-курортне лікування ( а.с. 62-149).

Із матеріалів справи вбачається, що дитина проходила оздоровчо-санаторний курс в санаторно-оздоровчому закладі, який за профілем відповідає захворюванню дитини та рекомендаціям лікарів ( органи дихання). Понесені позивачем витрати на суму 5836 грн.40 коп. (690 грн. - за медичні обстеження, 5146,05 грн. - за оздоровлення дитини) підтверджені зворотнім талоном, квитанцією до прибуткового ордеру, квитанцією до прибуткового ордеру (а.с. 42,49,51,52).

Разом з тим, заявлені позивачем витрати на стоматологічні послуги та на придбання стельок ортопедичних не підтверджені належними та допустимими доказами.

Стягуючи витрати за стоматологічні послуги в сумі 987,75 грн., суд не перевірив заперечення відповідачки, не навів доказів у підтвердження того, що лікування в стоматологічному центрі "Металокераміка" викликано особливими обставинами, як цього вимагає ст.185 СК України.

Необхідність лікування дитини не підтверджена належними документами медичної установи. У справі не має доказів того, що дитина страждає стоматологічним захворюванням та спостерігалася у поліклініці у лікаря-стоматолога. Відсутній медичний висновок про призначення стоматологічного лікування, обсяг лікування.

Окрім того, в матеріалах справи не має даних, що ортопедичні стельки придбавались у відповідності до призначення лікаря-ортопеда, із товарних чеків не вбачається, що стельки придбавалися саме для ОСОБА_5 (а.с.37,47).

За цих обставин зазначені витрати не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами в контексті положень ст. 185 Сімейного кодексу України, тому підстави для покладання цих витрат на відповідачку відсутні.

Згідно із ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Усупереч вимогам ст. ст. 60, 214 ЦПК України суд першої інстанції, покладаючи на сторін додаткові витрати у рівних частинах, не врахував можливості сторін, їх матеріальний стан, відсутність у позивача інших утриманців, наявність у відповідачки іншої дитини. Позивач має у власності квартиру, автомобіль (а.с. 213-216). Будь-яких доказів щодо наявності у ОСОБА_3 доходів, окрім отримання заробітної плати в Запорізькому гідроенергетичному коледжі ЗДІА, позивач не надав (а.с.154,155). Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має іншу дитину ОСОБА_6, 1998 року народження, і в силу ст. 180 СК України має обов'язок по її утриманню (а.с.156,157).

Враховуючи ці обставини колегія судді дійшла висновку, що за рахунок відповідачки підлягають компенсації додаткові витрати в розмірі 1/3 частини, що складає 1945,47 грн.

З огляду на викладене рішення суду підлягає зміні на підставі п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2014 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_3 додаткових витрат і визначити їх у сумі 1945 грн. 47 коп. (тисяча дев'ятсот сорок п'ять грн. 47 коп.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: