Номер провадження 22-ц/788/41/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4,

на ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2014 року про відмову в забезпеченні позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю ТВО «Темп», третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_6, про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - будівлю з прибудовою під літерами А-1, А1-1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яке згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 867, посвідченого 23 квітня 2014 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відчужене на користь ОСОБА_5

Зазначає, зокрема, що не вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачам здійснити відчуження спірного приміщення на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є велика ймовірність перепродажу, передання в заставу та вчинення інших можливих юридичних дій з цим майном, оскільки попередні дії відповідачів свідчать про намагання якомога швидше оформити всі необхідні документи та відчуження приміщення на користь іншої особи, а тому змусить позивача в подальшому пред'являти нові позови, визнавати недійсними правочини та вчиняти інші дії.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів, яка заперечує проти скарги та вважає ухвалу суду вірною, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що залежно від результату розгляду позову в даній справі позивач не позбавлений можливості і права захисту своїх майнових прав у встановленому законом порядку, включаючи звернення до суду; докази наявності підстав для забезпечення позову відсутні.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам процесуального права.

З позовної заяви ОСОБА_3, з якою він звернувся до суду 5 листопада 2014 року, вбачається, що він є учасником ТОВ «ТЕМП». У 1996 році приблизно 40 учасників приватизували торгово-виробничу станцію «ТЕМП», утворивши ТОВ «ТЕМП», яке діяло в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1, займалося технічним обслуговуванням автомобілів.

12 січня 1996 року між Фондом державного майна України по Сумській області та ТОВ «ТЕМП» був укладений договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

На початку 2000-них років в роботі ТОВ «ТЕМП» брало фактично участь не більше п'яти учасників. Всі інші учасники - члени їх сімей чи знайомі, в основному просто володіли часткою статутного капіталу та не здійснювали жодної діяльності в товаристві, делегуючи право свого голосу на загальних зборах одному із п'яти основних учасників.

На чергових загальних зборах ТОВ «ТЕМП», які відбулися 06 вересня 2003 року, були присутні чотири особи - ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які мали довіреності на представництво інших учасників. На цих зборах він був обраний директором ТОВ «ТЕМП».

При отриманні ним витягу із Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 13 листопада 2013 року директором ТОВ «ТЕМП» значився він, ОСОБА_3, а у витягу станом на початок 2014 року директором ТОВ «ТЕМП» значився ОСОБА_10

З 2004 року ТОВ «ТЕМП» не здійснило внесення своїх даних до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому вони автоматично були перенесені із відомостями, що малися на час створення підприємства у 1996 poці. У листопаді 2013 року були внесені відомості до Реєстру про ТОВ «ТЕМП», які згодом були змінені.

06 травня 2014 року в реєстраційній справі ТОВ «ТЕМП» (ЄРДПОУ 21110827) виявлено, що відомості про ТОВ «ТЕМП» до Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені 13 листопада 2013 року ОСОБА_11 за довіреністю від директора ТОВ «ТЕМП» ОСОБА_3

Згідно висновку експертизи №67 від 28 серпня 2014 року, реєстраційна картка, яка подавалася ОСОБА_11 для реєстрації відомостей про ТОВ «ТЕМП» в Державному реєстрі, містить підроблений підпис напроти прізвища ОСОБА_3, а також підпис у довіреності від прізвища «ОСОБА_3.» виконаний не ним.

В матеріалах реєстраційної справи ТОВ «ТЕМП» знаходиться оригінал протоколу №1 зборів учасників ТОВ ВТФ «ТЕМП» від 26 листопада 2013 року, де вказано, що за присутності 17 учасників ТОВ «ТЕМП» та ОСОБА_10 було звільнено директора ТОВ «ТЕМП» ОСОБА_3, а обрано з 27 листопада 2013 року директором ТОВ «ТЕМП» ОСОБА_10, за що проголосували одноголосно. Одноголосно на даних зборах ОСОБА_12 було прийнято до складу учасників ТОВ «ТЕМП», виключено померлих учасників та учасників, які втратили зв'язок із товариством, передано частки статутного капіталу ТОВ «ТЕМП» від усіх присутніх засновників згідно долучених нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_10 та прийнято новий статут ТОВ «ТЕМП». За наслідками даних зборів ОСОБА_10 став учасником «ТОВ «ТЕМП» із розміром частки 78,54% статутного капіталу, а інші відсотки були розподілені між іншими сімома учасниками ТОВ «ТЕМП».

Він, ОСОБА_3, як засновник товариства в загальних зборах участі не брав, про дату та час проведення загальних зборів ТОВ «Темп» попереджений не був.

Посилався на те, що згідно ст.145 ЦК України, до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; створення та відкликання виконавчого органу товариства; вирішення питання про придбання товариством частки учасника; виключення учасника із товариства. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюється статутом товариства та законом.

Відповідно до ч.3 ст.60 Закону України "Про господарські товариства", будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів.

Відповідно до ч.5 ст.61 цього Закону, про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

В жовтні 2014 року він дізнався про те, що ОСОБА_10 уклав договір купівлі - продажу нерухомого майна, серія та номер: 867, посвідчений 23 квітня 2014 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_13

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлове приміщення - будівля з прибудовою під літ. А-1, А1-1, яке розташоване за адресою м. Суми, вулиця Чернігівська, 3-а, було відчужене на користь рідної сестри ОСОБА_10 ОСОБА_5, НОМЕР_1, виданий 10 квітня 1997 року Бахчисарайським РВ ГУМВС України в Криму, мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Вважає, що рішення про продаж вказаного нерухомого майна є протиправним, таким, що не відповідає закону. Посилається на те, що у кожного органу юридичної особи (у тому числі у керівника філії) є чітко визначені повноваження. Їх обсяг встановлюється установчими документами, положенням про філію та договором з особою, яка виконує владно-розпорядчі повноваження. Повноваження можуть бути обумовлені законом або довіреністю.

Вважає, що ОСОБА_10 при укладенні договору вийшов за встановлені межі і діяв всупереч інтересам ТОВ «ТЕМП». Договір може бути визнаний судом недійсним, якщо повноваження особи або органу були обмежені договором або установчими документами в порівнянні з тим, як вони визначені в законі, довіреності або як вони можуть вважатися очевидними з обстановки, в якій відбувається угода, і при її здійсненні уповноважені вийшли за межі цих обмежень.

Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення будівлі з прибудовою під літ. А-1, А1-1, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке було відчужене на користь рідної сестри ОСОБА_10 ОСОБА_5

Одночасно 05 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на вказане нерухоме майно (а.с.5-7).

При цьому послався на обставини, якими обґрунтовував позов, та на те, що не вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачам здійснити відчуження нежитлового приміщення на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, в період часу, коли рішення ще не набуде законної сили, і, як наслідок, призведе до неможливості поновити позивачем порушені відповідачами його права як засновника ТОВ «Темп».

Крім того, не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є велика ймовірність перепродажу, передання в заставу та вчинення інших можливих юридичних дій з цим майном, оскільки попередні дії відповідачів свідчать про якомога швидше оформлення всіх необхідних документів та відчуження приміщення на користь іншої особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а в п. 4 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В даній справі з врахуванням характеру вимог позивача, обставин, якими вони обгрунтовуються, відсутні підстави передбачити можливість утруднення виконання рішення суду або його невиконання, зокрема, в зв'язку з тим, що позивач лише просить визнати недійсним договір купівлі-продажу.

Ст. 216 ЦПК України передбачає правові наслідки недійсності правочину. Позивач не навів в апеляційній скарзі доводів про те, як треба буде виконувати, в тому числі примусово, рішення суду у випадку задоволення його позову саме з таким формулюванням позовної вимоги.

Обраний позивачем спосіб захисту свого, як він вважає, порушеного права, не дає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки метою такого забезпечення може бути лише виконання рішення суду.

Позивач не навів доказів на підтвердження своїх доводів про те, що дії відповідачів свідчать про намагання відчужити спірне майно на користь іншої особи.

Метою забезпечення позову позивач зазначає лише збереження спірного майна, вбачаючи в його можливому послідуючому відчуженні порушення його прав як засновника товариства.

В позовній заяві та в апеляційній скарзі на оскаржувану ухвалу позивач не наводить обставин про вжиття ним заходів щодо поновлення свого статусу як учасника товариства, зокрема, і шляхом звернення з відповідним позовом до суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що єдиним засновником товариства станом на 13 листопада 2014 року є ОСОБА_10

Колегія суддів враховує і ту обставину, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 в даній справі відмовлено.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглядаючи скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 -315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2014 року про відмову в забезпеченні позову в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий -

Судді -