Справа № 125/527/14-ц Провадження № 22-ц/772/224/2015Головуючий в суді першої інстанції Борисюк І. Е.
Категорія 48Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Шемети Т.М., Марчук В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, представника третьої особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з жовтня 2000 року по червень 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. В шлюбі у них народився син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач забрав дитину без погодження з нею 23 липня 2012 року. Порушує норми Сімейного кодексу України, забороняє їй бачитись з сином, брати участь у його вихованні, спілкуватись з ним. Просила визначити місце проживання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею, в АДРЕСА_1. та стягнути судові витрати з відповідача на її користь.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому просив визначити місце проживання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю ОСОБА_2. Стягнуто з відповідача судовий збір.

В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - відмовити. Зустрічний позов - задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст..308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що виняткових обставини за яких малолітня дитина повинна бути розлучена зі своєю матір'ю, що визначені в Декларації прав дитини, не встановлено. Також враховуючи інтереси дитини, визначив місце проживання малолітнього ОСОБА_9 з матір'ю.

Такий висновок суду є правильним.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області 15.10.2000 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб 15.10.2000 року (т.1 а.с.16)

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 06.06.2012, яке набрало законної сили 02.07.2012 року згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (т.1 а.с.21, 131-134).

Під час перебування сторін у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2, виданим виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області 10.10.2007 року, батьками записані сторони по справі (т.1 а.с.15).

Згідно довідки, виданої адміністрацією Войнашівського дошкільного навчального закладу від 05.09.2012 року, ОСОБА_9 з 22.04.2011 року по 20.07.2011 року відвідував дошкільний заклад (т.1 а.с.135).

Відповідно до інформації наданої ДНЗ «Веселка» від 08.02.2013 року та від 24.01.2014 року, з вересня місяця 2012 року по лютий 2013 року ОСОБА_9 відвідував ДНЗ «Веселка», що знаходиться в селі Лука-Мелешківська у Вінницькому районі. Батько ОСОБА_4 характеризується позитивно (т.1 а.с.138, 145).

З 01.09.2014 року ОСОБА_9 зарахований до 1-Г класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 ВМР (т.2 а.с.40, 60).

З актів обстеження житлово-побутових умов від 03.10.2012 року та від 03.02.2014 року, вбачається, що під час проведення обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що квартира складається з трьох кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати, балкону. Власником даної квартири є ОСОБА_13. На підставі договору найму (оренди) житла №1 від 01.02.2012 року, ОСОБА_13 передав в оренду одну кімнату загальною житловою площею 24 кв. м. ОСОБА_4 Санітарно-гігієнічні умови - задовільні. За даною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 Також проживають: батько ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_9.(т.1 а.с.136, 146).

Згідно рішення районної комісії з питань захисту прав дитини та служби у справах дітей Барської райдержадміністрації про вирішення питання проживання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, рекомендовано ОСОБА_2 вирішувати питання про доцільність проживання малолітнього сина, з одним із батьків, за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 разом з сином (т.1 а.с.41).

Висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.08.2013 року з якого вбачається, що орган опіки та піклування Вінницької міської ради прийшов до висновку про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_9 та недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_2 Зобов'язано батька дитини не чинити перешкод матері у спілкуванні з сином та рекомендував матері визначити порядок участі у спілкуванні з дитиною (т.1 а.с.246-248).

Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.02.2014 року орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4; зобов'язано батька дитини не чинити перешкод матері у спілкуванні з сином (т.1 а.с.150-151, т.2 а.с.1-3).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.07.2014 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4; зобов'язано батька дитини не чинити перешкод матері у спілкуванні з сином (т.1 а.с.243-245).

З довідки №743, виданої 26.04.2013 року Войнашівською сільською радою Барського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3, але за даною адресою не проживає. Компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє (т.1 а.с.47).

Відповідно до довідки-характеристики №170 від 29.04.2013 року, виданої виконавчим комітетом Маньковецької сільської ради, ОСОБА_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1. За місцем проживання характеризується позитивно. Громадського порядку не порушує, спиртними напоями не зловживає (т.1 а.с.48).

Згідно акту перевірки матеріально-побутових умов від 26.04.2013 року, при перевірці житлових умов за адресою: АДРЕСА_1, встановлено задовільні житлово-побутові умови. ОСОБА_2 проживає разом із матір'ю ОСОБА_17, 1944 р.н., веде домашнє господарство, обробляє земельну ділянку (т.1 а.с.50).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталась до Барського РВ УМВС України у Вінницькій області, прокуратури Барського району, служби у справах дітей з приводу агресивної поведінки чоловіка (колишнього чоловіка) ОСОБА_4, який наносив їй тілесні ушкодження та самовільно без згоди матері забрав дитину та відмовляється її повертати. (т.1 а.с.22-36,46, 62, 218)

Згідно довідок з Барської ЦРЛ ОСОБА_1 під наглядом лікаря психіатра та нарколога не перебуває та за допомогою не зверталася (т. 1 а.с. 72, 73).

Також судом першої інстанції встановлено, що після припинення спільного проживання між батьками дитини, склались неприязні відносини.

Малолітній ОСОБА_9 з травня місяця 2012 року проживає разом з батьком. В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 з дитиною неодноразово змінював місце проживання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що дитина повинна проживати з батьком, згідно висновків органів опіки і піклування, спростовуються тим, що суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.

Судом першої інстанції досліджено акт обстеження житлово-побутових умов від 03.02.2014 року та висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.02.2014 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, з батьком, оскільки під час проведення обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що квартира складається з трьох кімнат, одну з яких за договором найму (оренди) житла № 1 від 01.02.2012 року винаймає ОСОБА_4 де й проживає із сином. Відповідно, в інших кімнатах проживає сім'я власника квартири ОСОБА_13, яка складається із ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Крім того, в судовому засіданні як і в суді першої інстанції так і апеляційної ОСОБА_4 повідомив, що на час проведення обстеження житлово-побутових умов 03.02.2014 року, він проживав із цивільною дружиною ОСОБА_16, яка також приймає участь у вихованні його сина ОСОБА_9. Однак назвати її прізвище та імя він відмовився.

Отже, на час проведення органом опіки та піклування Вінницької міської ради 03.02.2014 року обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4 із сином не відображено усіх осіб з ким саме дитина проживає і, хто у його вихованні приймає участь. На час проведення органом опіки та піклування Вінницької міської ради 10.07.2014 року обстеження житлово-побутових умов з малолітнім ОСОБА_9, вже проживала і спільна дитина ОСОБА_4 та його цивільна дружина, про що також відсутні дані у висновку служби у справах дітей Вінницької міської ради від 22.07.2014 року. Акт обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_4 із сином від 10.07.2014 року, на підставі якого зокрема зроблено висновок від 22.07.2014 року, суду для огляду надано не було. Службою у справах дітей Вінницької міської ради взагалі не досліджено проживання дитини не лише із батьком, але й з його цивільною дружиною та їх спільною новонародженою дитиною. Не встановлено як дана особа ставиться до дитини і таке інше. Атмосфера в сім'ї, в якій проживає дитина, і хто приймає участь у її вихованні мають суттєве значення при визначенні її місця проживання.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що висновки органу опіки та піклування Вінницької міської ради, мають рекомендаційний характер для суду і не є обов'язковими, неповними і такими, що викликають сумніви в своїй об'єктивності.

Крім того, всі акти були складені за попереднім місцем проживання батька з сином, тобто за адресою: АДРЕСА_2., а вже біля року вони проживають по АДРЕСА_4. Акт обстеження житлово - побутових умов не складався.

Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За правилами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкування з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Декларація прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги щодо визначення проживання дитини з батьком, оскільки це не буде суперечити інтересам дитини варто врахувати вимоги п. 2 Декларації прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) про те, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.

Вище вказаною Декларацією прав дитини, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

При розгляді питання про місце проживання дитини судом першої інстанції не були встановлені виняткові обставини, які перелічені в ч.2 ст.161 СК України та які б дозволяли розлучити малолітнього ОСОБА_9 з матірю.

Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю, як це визначено вище вказаною Декларацією прав дитини.

А тому суд першої інстанції, вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітньої дитини з позивачем по первісному позову/відповідачем по зустрічному позову - ОСОБА_2 і відмовляючи відповідачу по первісному позову/позивачу по зустрічному позову - ОСОБА_4, виходив виключно з інтересів самої малолітньої дитини.

Заслуговують на увагу висновки суду першої інстанції щодо врахувань особливих потреб дитини пов'язаних з її віком, та те, що дитині найбільш необхідна материнська турбота та піклування, а тому місцем проживання малолітнього ОСОБА_9 суд визначив з матір'ю.

Спростовуються доводи апеляційної скарги, щодо зазначення адреси проживання малолітньої дитини, оскільки батьки можуть змінювати місце проживання, місце роботи, відповідно змінюється адреса проживання малолітньої дитини.

Решта доводів апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Шемета Т.М.

Марчук В.С.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.