Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа №503/2145/15-ц
Поровадження №503/831/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м.Кодима Одеської області

Суддя Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сопільняк О.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившою право користування жилим приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 06 листопада 2015 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання втратившою право користування належним їй жилим приміщенням та зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання.

Вивченням зазначеної позовної заяви встановлено її невідповідність вимогам ст.119 ЦПК України.

Зокрема, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України в позовній заяві не вказана повна та точна адреса місця проживання відповідача (район, номер будинку, засоби звязку, якщо такі відомі).

В порушення вимог п.п.3, 5 та 6 ч.2 ст.119 ЦПК України в позовній заяві зміст позовних вимог викладно не зрозуміло та не чітко, зокрема, свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на ст.71 Житлового кодексу України та ст.405 Цивільного кодексу України, які містять різні правові підстави визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням.

Так, Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2, вказав, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним.

При цьому, передбачені ст.71 ЖК України та ст.405 ЦК України підстави для визнання особи втратившою право користування житлом є різними.

Так, відповідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, а відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказав, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст.405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, ст.71 ЖК України регулює житлові відносини щодо користування житлом наймачем або членами його сім»ї, а ст.405 ЦК України регулює житлові відносини членів сім»ї власника житла, які проживають разом з ним та мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

У звязку з цим, позовні вимоги позивача мають бути конкретизовані та викладені з посиланням на ст.71 ЖК України чи ст.405 ЦК України, як на підставу для задоволення позову.

Окрім цього, в порушення вимог ч.1 ст.120 ЦПК України до позовної заяви додано лише її копію без копій всіх долучених до неї документів, що унеможливлює їх направлення відповідачеві, як це передбачено законом.

Наведені обставини унеможливлюють прийняття позову ОСОБА_1 до розгляду та відкриття провадження у справі, у звязку з цим, вказана позовна заява відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України залишається без руху, а позивач протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали повинна усунути виявлені недоліки шляхом подання до суду позовної заяви, яка б за формою та змістом відповідала вимогам ст.119 ЦПК України, інакше позов буде визнано неподаним та буде повернуто позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившою право користування жилим приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який (строк) не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, інакше позовна заява буде визнана неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3