АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/343/2015 Головуючий у першій інстанції: Бугрименка В.В.
Категорія: 24 Доповідач : Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 21 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П.

Полікарпової О.М.

при секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення коштів за договором банківського рахунку,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути на свою користь з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» борг по пенсійному рахунку у розмірі 10600 грн.00 коп.; та за період з 01.07.2007 року по 10.11.2014 рік відсотки в сумі 779 грн.52 коп., інфляційні кошти в розмірі 8787 грн. 40 коп., 3% річних в розмірі 2338 грн.56 коп., а всього 22505 грн.48 коп., вирішити питання про розподіл судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він мав у відповідача поточний «Пенсійний» рахунок НОМЕР_1 під 1% річних, на який перераховувалася його пенсія. На його звернення до банку із заявою про підтвердження залишку коштів на рахунку, відповідач повідомив про відсутність коштів, хоча на його думку залишок коштів повинен становити 10600 грн., які відповідач до цього часу йому не повертає.

Зазначав, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 засуджені за привласнення належних йому коштів у сумі 10600 грн.

На його думку, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» безпідставно відмовляється повернути йому грошові кошти, а тому просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_5 кошти за договором банківського рахунку в сумі 10600.00 грн., проценти - 779 грн.52 коп., інфляційні втрати в сумі 7992 грн.40 коп., 3% річних - 2338 грн. 48 коп., а всього 21710 грн. 40 коп. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен банк Аваль на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 220 грн.84 коп.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні заявлених позовних вимог.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 її доводи не визнав, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ «Райффайзен банк Аваль» , Руденко В.І., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що банк безпідставно списав із рахунку позивача кошти у розмірі 10600.00 грн., тому дійшов обґрунтованого висновку про стягнення їх з відповідача разом із нарахованими відсотками, як то встановлено умовами договору із застосуванням відповідальності передбаченої ст.625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до ч.1ст.1066 ЦК за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

При цьому за положеннями ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до ч.1 ст.1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.

За положеннями ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач мав у відповідача поточний рахунок «Пенсійний» НОМЕР_1, на який перераховувалась його пенсія. Даний факт визнавався сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягав доказуванню.

Відповідно до виписки по рахунку позивача, наданої відповідачем та розрахункового документа від 12 травня 2005 року вбачається, що на наявні на рахунку кошти банком нараховувалися проценти у розмірі 1% (а.с.4,38-45).

06.07.2007 року позивач звернувся до банку із заявою в якій просив підтвердити наявність коштів на його рахунку та видати йому ощадну книжку, на що отримав відповідь, що на його рахунку вказана ним сума коштів не обліковується.

Отже, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що між позивачем та банком виникли договірні правовідносини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги як такі, що висновки суду не спростовують на увагу не заслуговують і підлягають відхиленню.

Безпідставними є доводи відповідача про те, що до правовідносин, що виникли між сторонами слід застосувати положення ст.1172 ЦК України, оскільки зазначена норма застосовується до випадків позадоговірного відшкодування шкоди, при цьому предметом позову позивача є стягнення коштів внаслідок неналежного виконання умов договору.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 грудня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення коштів за договором банківського рахунку залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: