АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Галичанського А.Д.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 листопада 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 21.06.2012р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 01.10.2006р. відділом РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №1758 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що після рішення суду про стягнення аліментів, змінились обставини, які є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів.

Так, 19.09.2012р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відділом державної РАЦС Чернівецького МУЮ за актовим записом №1417 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі з ОСОБА_5 у позивача народилась донька ОСОБА_8.

22-ц/794/66/15 Головуючий у 1 інстанції Чебан В.М.

Категорія 48/50 доповідач Перепелюк І.Б.

Позивач ОСОБА_1 також записаний батьком малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно довідки, виданою районним управлінням обслуговування населення Нойкьолльн фон Берлін на сьогоднішній день єдиним і постійним місцем проживання позивача є житлове приміщення за адресою: Йонасштрассе 38, 3 поверх 12053 Берлін Нойкьолльн.

Разом з ОСОБА_1 за даною адресою проживають: його дружина ОСОБА_5, донька від першого шлюбу його дружини ОСОБА_7 та їх спільні діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Позивач зазначає, що проживаючи в Німеччині у м.Берліні, ні він, ні його дружина не забезпечені роботою. Єдиним джерелом існування та матеріального забезпечення сім'ї позивача є виплати, які вони отримують у відповідності до Соціального кодексу Німеччини. З 01.07.2014р. по 31.12.2014р. місячна загальна сума коштів, яку виплачують йому та членам його сім'ї у вигляді соціальної допомоги становить 1287,52 євро, та є їх сімейним бюджетом на місяць.

01.04.2014р. підвищено орендну плату за житло, в якому проживає позивач та члени його сім'ї. Щомісячна орендна плата за квартиру складає 433,52євро та щомісячний авансовий платіж за спожиту електроенергію з 28.04.2014р. для позивача та членів його сім'ї становить 138 євро.

З коштів, що виділяються позивачу та членам його сім'ї, позивач також щомісячно сплачує аліменти на сина ОСОБА_9, який проживає разом з відповідачкою ОСОБА_2 Позивач посилається на те, що крім аліментів на утримання сина ОСОБА_9, він забезпечує дитину одягом, взуттям та продуктами харчування, які періодично передаються посилками.

Посилаючись на зміни його матеріального та сімейного стану, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 21.06.2012р. на утримання сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1000грн. до 500грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення норм процесуального права. ОСОБА_3 зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийняв до уваги лише матеріальний стан позивача, однак залишив поза увагою зміну його сімейного стану та погіршення стану здоров'я ОСОБА_1

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Такий висновок суду є правильним.

Судом першої інстанції встановлені всі обставини справи, досліджені представлені сторонами докази, дана їм вірна оцінка, застосовані відповідні норми матеріального права.

Встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 21.06.2012р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісяця з наступною індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою зміну його сімейного стану та погіршення матеріального є безпідставними.

Судом першої інстанції з представлених сторонами доказів встановлено, що 19.09.2012р. позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_8, батьком якої є позивач. Крім того позивач записаний і батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується перекладом з німецької мови свідоцтв про народження дітей.

З повідомлення центру працевлаштування на ім»я ОСОБА_10 встановлено, що місячна сума соціальних виплат з 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р. складатиме 1287,52євро. Крім цього з 18.07.2014р. відбулося поновлення надання матеріальної допомоги ОСОБА_10 та ОСОБА_6, а також ОСОБА_1, у зв'язку з продовженням дозволу на проживання. Додаткові платежі за липень місяць в розмірі 452,03 євро і за місяць серпень в розмірі 854 євро, враховуючи 70 євро на шкільні потреби ОСОБА_11 будуть в найближчі дні перераховані. За місяць серпень 2014 року їх домоуправлінню буде перераховано ще 189,10 євро.

Судом досліджені також витрати сім»ї позивача по орендній платі та витрати за надані послуги зокрема по електроенергії.

Крім того, посилання апелянта на зміни його сімейного стану як підставу для задоволення позову є необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що на дитину, яка народилася після рішення суду про стягнення аліментів, виплачується соціальна допомога від держави Німеччина, а також здійснюються соціальні виплати на другу дитину, батьком якої записаний позивач. Зокрема виплачується 70 євро на шкільні потреби ОСОБА_11, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Апелянтом зазначені обставини не оспорюються.

Досліджуючи всі представлені сторонами докази, суд першої інстанції, зазначив, що позивач проживає в Німеччині, отримує соціальні виплати, доказів про погіршення його матеріального стану з моменту ухвалення рішення від 21.06.2012р. про стягнення з нього аліментів суду не представлено.

Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не навів обґрунтованих мотивів відхилення поданих ним письмових доказів, на підтвердження позовних вимог. Однак, апелянтом не зазначено, які саме подані ним докази на підтвердження позовних вимог безпідставно були відхилені судом першої інстанції. Інших доказів на обґрунтування позовних вимог, які б не були досліджені судом першої інстанції, з боку апелянта не було представлено при розгляді апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував положення ст.180 СК України про те, що обов»язок щодо матеріального забезпечення дитини покладається на обох батьків. Таке твердження спростовується наступним.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При розгляді справи суд першої інстанції, досліджуючи всі обставини та докази встановив матеріальний стан, доходи та витрати не тільки позивача, а і відповідача, на утриманні якої знаходиться дитина. Встановлено, що відповідач також несе витрати по сплаті комунальних платежів, не працює, оплачує дитячо-навчальний заклад, який відвідує дитина.

Медичними довідками підтверджується, що дитина знаходиться на обліку в обласній дитячій клінічній лікарні м.Чернівців, часто хворіє, потребує періодичного лікування, спеціального харчування, що потребує немалих коштів. З санаторно-курортної книжки неповнолітнього ОСОБА_4 вбачається, що в 2013 році він проходив санаторно-курортне лікування, у зв'язку з наявністю у нього діагнозу: вегето-судинна дистонія.

Крім того слід враховувати інфляційні процеси та коливання курсу валют, зважаючи на те, що позивач проживає в Німеччині та отримує доходи у валюті євро, а сплачує аліменти встановлені рішенням суду від 21.06.2012р. в національній валюті в розмірі 1000грн.

Враховуючи всі обставини по справі, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :