РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/15980/14-ц

Пров. №2/668/178/15

16.01.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Абович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Комсомольської районної у м. Херсоні ради - орган опіки і піклування Комсомольського району м. Херсона, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Комсомольської районної в м. Херсоні ради - орган опіки і піклування Комсомольського району м. Херсона, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Свої вимоги з урахуванням заяви про їх уточнення позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина з народження і по теперішній час проживає разом з матір'ю. Сторони перебувають у вкрай неприязних відносинах та вирішити питання про місце проживання дитини мирним шляхом не можуть. Тому ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом в якому, просить визначити місце проживання дитини разом з нею та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, оскільки права та інтереси позивача ним не порушувались та питання про місце проживання дитини з матір'ю ним не оспорювалось.

Представник третьої особи - Котько С.В., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, надала суду висновок виконавчого комітету щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, згідно якого орган опіки та піклування Комсомольського району у м. Херсоні вважає доцільним та в інтересах дитини визначити місце проживання дитини з матір'ю - ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 02.07.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1, актовий запис № 444), від цього шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2, актовий запис № 352).

Прізвище дитини рішенням Виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 14.11.2014 року було змінено на «ОСОБА_3».

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.07.2014 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Письмовими доказами долученими до матеріалів справи та з пояснень самого відповідача, висловлених в судовому засіданні, судом встановлено, що між сторонами існує спір про місця проживання дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно довідки ОСББ «ЛУГОВА,33» № 083 від 18.06.2014 року) малолітня ОСОБА_3 проживає та зареєстрована разом з матір'ю, за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 має усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (акт обстеження умов проживання від 15.12.2014 року).

З 2011 року ОСОБА_1 працює в Комунальному закладі Навчально-виховний комплекс «Теремок» Херсонської обласної ради на посаді вихователя та 05.08.2013 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ № 75-К від 05.08.2013 року).

Відповідно до довідки-подання з місця роботи, ОСОБА_1 зарекомендувала себе як творча особистість, активна, ініціативна, врівноважена, спокійна, відповідальна та вимоглива до себе і до колег, користується авторитетом та повагою колективі, постійно підвищує свій професійний рівень. На обліку в психоневрологічній поліклініці та у лікаря-невролога не перебуває.

Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків з ким проживає дитина немає права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Враховуючи вищевказане, вік малолітньої, її стать, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, висновок органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з матір'ю - ОСОБА_1, що буде відповідати інтересам дитини та вимогам закону.

При цьому визначення місця проживання дитини з матір'ю не позбавляє батька права брати участь у вихованні дитини, її утриманні, а також не позбавляє його можливості вільно спілкуватися з нею.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні і документально підтвердженні судові витрати за вимоги немайнового характеру, які складаються із судового збору у розмірі 243,6 грн.

Відповідно до пунктів 47,48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Стягуються вказані витрати не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультації, переклад документів, копіювання документів).

Суд вважає обґрунтованими витрати на правову допомогу в розмірі 1380,4 грн. (406 грн. - попередня консультація, 487,2 грн. - підготовка процесуальних документів, 487,2 грн. участь у судових засіданнях).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 141, 142, 150, 157, 159, 160, 161 СК України, ст.ст. 3, 10, 58,60, 88, 209, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Комсомольської районної у м. Херсоні ради - орган опіки і піклування Комсомольського району м. Херсона, про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1626,7 грн., які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1380,4 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяГаврилов Д. В.