Справа № 465/8403/14 Головуючий у 1 інстанції: Дзендзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/2254/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 -ОСОБА_3 представника Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України - Чепак А.О., представника апелянта ОСОБА_5 та її представника - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 січня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженою ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 січня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки).

Заборонено Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1) видавати Акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна (предмета іпотеки) - чотирьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Заборонено Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299) проводити реєстрацію права власності на чотирьохкімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою, порушує права ОСОБА_5, так як вона є переможцем прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки) - чотирьохкімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та гаражу площею 18,3 кв.м.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Скориставшись таким правом, позивач ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (із змінами від 12.06.2009 року), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У п.7 цієї ж Постанови Пленуму зазначено, що ухвала про забезпечення позову постановляється у порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і повинна містити мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд(суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким керувався суд при постановленні ухвали.

Судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам ст.ст. 151 - 153 ЦПК України та роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Твердження апелянта про те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: