Справа № 303/649/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Бисага Т.Ю.,

суддів Власова С.О., Фазикош Г.В..

при секретарі Рогач О.Я.,

за участю - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року по цивільній справі за поданням головного державного виконавця МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон,

В С Т А Н О В И Л А:

Головний державний виконавець міського відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_2 вказавши, що на виконанні в міському відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 43256579 від 15.09.2014 року (а.с.8-12), по виконанню вимог УПФ України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області про стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску від 03.07.203 року, 06.08.2013 року, 08.08.2013 року (а.с.4,5,7) та вимоги Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області про сплату боргу (недоїмки) (а.с.6) з ОСОБА_2, у зв'язку з чим державний виконавець просить обмежити останню у виїзді за кордон.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року подання головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання нею зобовязань покладених рішенням суду.

Не погоджуючись представник апелянта подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, якою просить скасувати ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження виїзду за кордон.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно встановивши обставини, які мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що в міському відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 43256579 від 15.09.2014 року (а.с.8-12), по виконанню вимог УПФ України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області про стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску від 03.07.203 року, 06.08.2013 року,08.08.2013 року (а.с.4,5,7) та вимоги Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатської області про сплату боргу (недоїмки) (а.с.6) з ОСОБА_2.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням.

Однак такого висновку суд першої інстанції дійшов на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, і з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що цей захід примусу застосовується як крайня міра, коли вжитті всі інші заходи впливу на боржника.

В ухвалі судом не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що боржник дійсно ухилявся від зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням. Наведені судом в ухвалі висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Судом встановлено, що на даний час боржник ОСОБА_2 має зареєстроване за собою нерухоме майно, що підтверджується свідоцтвом на право власності та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.10.2008 року, на яке також можна звернути стягнення з метою виконання зобовязання, що і має здійснити державний виконавець.

Ухвала постановлена без належного зясування обставин справи, перевірки їх доказами, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.307, 312-315,317,319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2014 року, скасувати.

У задоволенні подання головного державного виконавця МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді