АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/830/15 Справа № 209/2259/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шендрик К. Л. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Красвітної Т.П.

за участю секретаря Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2014 року

по цивільній справі за поданням начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2014 року відмовлено у задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3.

У апеляційній скарзі Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції просить ухвалу суду скасувати, і винести нову ухвалу, якою задовольнити подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 409/2958, виданого 22.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська щодо про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.03.2012р.

Боржник, ухиляється від виконання покладних на нього зобов»язань, відомості про прибутки не надає, та на думку державного виконавця приховує від державного виконавця дані стосовно отримання доходів, тому є підстави вважати, що боржник може виїхати за межі України, що й стало підставою звернення до суду

Розглядаючи подання державного виконавця, суд першої інстанції встановив, що ВДВС не надало будь-яких доказів про те, що боржник виїжджає за кордон, існування у нього такої можливості та взагалі отримання ним закордонного паспорту, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову державному виконавцю у задоволенні подання, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області у апеляційній скарзі про те, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права безпідставні, оскільки відповідно до вимог п.5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, тобто за вказаною нормою необхідно довести винні дії особи про ухилення від виконання покладеного на нього судовим рішенням обов'язку.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

Т.П.Красвітна