Справа № 433/1794/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

Головуючий суддя- Ляшенко М.А.

При секретарі- Вініченко Л.О.

у відкритому судовому засіданні було розглянуто цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за заборгованість зі сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, мотивуючи свої вимоги тією обставиною, що рішенням суду з відповідача на її користь стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 26.05.2014 року рішенням апеляційного суду Луганської області розмір аліментів було зменшено 1/6 частини. Відповідач по справі працює по найму і заробітну плату отримує різну. Згідно розрахунку Ст. державного виконавця Калюжної О.С. станом на15.12.2014 року ОСОБА_2 мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 2136,21 грн. Станом на 12.01.2015р. згідно розрахунку Ст. державного виконавця Калюжної , ОСОБА_2. заборгованості , немає. Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3492 гр.06 коп. пені за заборгованість по сплаті аліментів за рішенням Троїцького району Луганської області від 30.09.2011 року за період по 31.12.2014 року.

Позивач до судового засідання не з'явилася, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність і просить задовільнити її позовну заяву у повному обсязі..

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що його вини в несплаті аліментів не має, оскільки у вказаний період часу тяжко хворів, що підтверджує довідкою. На даний час має , другу сім'ю. Фактично заборгованість по аліментам повинна розраховуватися виходячи із останнього рішення суду у розмірі 1/6 частини, апеляційний суд .Луганської області.

Заслухавши пояснення відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

Судом установлено, що рішенням Троїцького районного суду від30.09.2011року було стягнуто із відповідача аліменти у розмірі ? частини;26.05.2014 року рішенням апеляційного суду Луганської області розмір аліментів зменшив до 1/6 частини щомісячно

Судом установлено, що відповідно до довідки державного виконавця, загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на12.01.2015року повністю сплатив і не має заборгованості.

Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана до сплати аліментів за рішенням суду, отримувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів

Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбаченихст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, обставини щодо наявності вини платника аліментів у виникненні заборгованості, а також обставини щодо матеріального та сімейного стану платника аліментів, які дозволяють його повністю або частково звільнити від заборгованості та зменшити розмір неустойки, є фактичними обставинами справи, які підлягають встановленню під час розгляду справи.

Як встановлено в судовому засіданні, на теперішній час у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджуються відповідними довідками державного виконавця.

На думку суду, вини відповідача в несплаті аліментів не встановлено, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, у період несплати аліментів у відповідача хворіла мати, що підтверджується виписним епікризом, несплата аліментів становила невеликий період часу, одраз після отримання можливості та поновлення матеріального стану відповідач поновив сплачувати аліменти, при цьому аліменти він сплачував в більшому розмірі, ніж це було встановлено рішенням суду з метою погасити борг по аліментам, що підтверджує добропорядність відповідача по сплаті аліментів, погасив борг ще до звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Даних, що відповідач має інший доход, або його матеріальне становище дозволяє погасити заборгованість по аліментам одноразово, суду не надано, як не надано даних, що відповідач навмисне ухиляється від сплати утворившейся заборгованості.

Таким чином, подстав для стягнення пені по аліментам, не має.

На підставі ст. 196 СК України, керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскарженню до апеляційного суду ХарківськоЇ області на протязі десяти днів через Троїцький районний суд Луганської області

Суддя: М.А.Ляшенко