Справа № 194/528/14-ц
Провадження № 2/194/9/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ковальчука В.О.,

при секретарі Антонюк Т.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду в м. Тернівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про звільнення від стягнення аліментів на утримання дитини та стягненні аліментів, та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В пред'явленому до суду позові ОСОБА_1 зазначив, що в період з 31 липня 1999 року по 4 лютого 2004 року, він перебував в шлюбі з ОСОБА_5.

Також, ОСОБА_1 зазначив, що під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1, в них народився син ОСОБА_6.

На підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2010 року, з нього, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання сина ОСОБА_6.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що з травня 2012 року, син ОСОБА_6 проживає з ним, що підтверджує актом комунального підприємства "Перемога Сервіс", довідкою з місця навчання та характеристикою сина, а тому відсутні підстави отримувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_6.

З врахуванням зазначеного, ОСОБА_1, обгрунтовуючи свої вимоги з посиланням на ст.ст.180-182 Сімейного Кодексу України, просив суд:

1.Звільнити його, ОСОБА_1, 25 травня 2012 року від сплати аліментів, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5, що стягуються за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2010 року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів.

2.Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення щомісячно від дня предявлення позову до суду і до досягнення ОСОБА_6 повноліття.

3.Допустити негайне рішення суду у межах платежу за один місяць.

4.Судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пред'явлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та в обґрунтування позову дав пояснення, вказавши на обставини справи, аналогічно тим, що зазначені в позовній заяві.

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначив, що син позивача сам прийшов до батька та почав з ним проживати, ОСОБА_1 приймає участь в вихованні сина та матеріально забезпечує всім необхідним для виховання та розвитку.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 доповнив пояснення зазначивши, що до та після розлучення з дружиною він утримував сім'ю, надавав кошти на утримання сина, а тому частково сплачував аліменти.

Також, ОСОБА_1 визнав, що всупереч рішення Тернівського міського суду ОСОБА_6 проживає з ним, а тому не сплачує аліменти відповідно до рішення суду.

В даний час він забезпечує ОСОБА_6 всім необхідним для навчання та розвитку.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 не прибула та подала письмові заперечення проти позову, зазначивши, що відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2010 року вирішено з ОСОБА_1 стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів на її користь на утримання сина ОСОБА_6, яке ОСОБА_1 не виконує свідомо ухиляється від сплати аліментів, заборгованість по сплаті яких становить 62951,53 гривень, про що вона подала заяву в правоохоронні органи про скоєння ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_5 зазначила, що відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2010 року вирішено сину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати з нею, однак, ОСОБА_1 в червні 2012 року самовільно вивіз дитину з лікарні та почав утримувати в себе вдома, про що вона подала заяву в правоохоронні органи про скоєння ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Також, ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_1 не працює, не має офіційного законного джерела доходів, відносно нього відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованостей по кредитах, шахрайськими способами отримував за підробленими документами кредити в банках, за що притягувався до кримінальної відповідальності, а тому утримування дитини негативно впливає на його виховання.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_5 довірила представникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приймати участь в судових засіданнях та здійснювати представництво її інтересів.

Представник відповідача ОСОБА_4, в судовому засіданні, в обгрунтування заперечень проти пред'явленого позову дав пояснення навівши доводи, аналогічно тим, що зазначені в письмових запереченнях.

Окрім того, ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_4 подала зустрічний позов, зазначивши в ньому, що 15 липня 2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області постановлено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6.

Також, ОСОБА_4 зазначив, що на виконання рішення суду 30 липня 2010 року видано виконавчий лист, та 4 серпня 2010 року відкрито виконавче провадження.

Однак, ОСОБА_1 рішення суду не виконав та станом на 23 жовтня 2014 року допустив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 62951,53 гривень.

Разом з тим, ОСОБА_4 зазначив, що відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Також, ОСОБА_4 зазначив, що відповідно до розрахунку за період з 1 липня 2010 року по 30 травня 2012 року, (до часу коли дитина була викрадена) неустойка, яку відповідач повинен сплатити становить 289369,69 гривень.

Окрім того, ОСОБА_4 зазначив, що відповідно до ч.1 ст.20 СК України до вимог, що виникають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується.

В зв'язку з зазначеними обставинами, ОСОБА_4 просить в позові:

1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 289369,69 гривень.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати за розгляд справи (а.с.95-97,187-188).

19 листопада 2014 року суд об'єднав зустрічний позов з первісним в одне провадження (а.с.197 ).

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 пред'явлені позовні вимоги підтримав та в обгрунтування позову дав пояснення, зазначивши обставини аналогічно тим, що в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 пред'явлені позовні вимоги підтримала та в обгрунтування позову дала пояснення, зазначивши обставини аналогічно тим, що в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав заперечення, зазначивши в них, що позов не обґрунтований і відсутні докази які б підтверджували позовні вимоги, серед додатків лише повідомлення про можливість притягнення його до відповідальності за не сплату аліментів.

Разом з тим, ОСОБА_1 посилаючись на обставини, що він отримує не велику заробітну плату, має на утриманні двох дітей, то просив суд зменшити розмір неустойки, чим в дійсності частково визнав позовні вимоги (а.с.123-125 ).

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про розірвання шлюбу суд встановив, що в 2004 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано шлюб (а.с.13).

З повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10 липня 2000 року, встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого являється ОСОБА_1 та мати ОСОБА_5 (а.с.14).

Таким чином, суд встановив, що під час спільного проживання у подружжя була спільна дитина.

З рішення Тернівського міського суду від 15 липня 2010 року встановлено, що вирішено щомісяця стягувати з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6, починаючи з 14 червня 2010 року до настання дитиною повноліття (а.с.5).

З довідок з відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції встановлено, що ОСОБА_1 аліменти не сплачував, в період з 2010 по 2014 рік заборгованість становить 65804 гривень 91 коп. (а.с.103,146 ).

Свідок ОСОБА_9-начальник виконавчої служби своїми показами підтвердила суму заборгованості по сплаті аліментів.

Відомості щодо несплати аліментів про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2014 року за №0002604 та проводиться досудове розслідування (а.с.141).

З рішення Тернівського міського суду від 2 вересня 2010 року встановлено, що визначено місце проживання малолітньої дитини-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_5.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_6 бажав проживати з матір'ю (а.с.135).

З відомостей на запит суду з адресно-довідкового підрозділу ГУМВС України в Дніпропетровській області, довідки зазначеного підрозділу, довідки з виконавчого комітету Олександрівської сільської ради встановлено, що в ОСОБА_5 зареєстровано місце проживання на території зазначеної сільської ради разом з сином ОСОБА_6 (а.с.17, 173,174).

З показів неповнолітнього свідка ОСОБА_6 суд встановив, що з 25 травня 2012 року він розпочав проживати з батьком ОСОБА_1(а.с.215).

Окрім того, дану обставину підтвердила свідок ОСОБА_11 - педагог навчального закладу, в якому навчається ОСОБА_6.

В зв'язку з самоправством та невиконання рішення суду відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.382, ст.356 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня та 8 серпня 2014 року за №0002637 та №0001936 та проводиться досудове розслідування (а.с.140,142).

Наявні між сторонами спірні правовідносини щодо сплати аліментів підлягають врегулюванню нормами СК України.

Відповідно до приписів ст.181 СК України аліменти стягуються з того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Звільнення від сплати аліментів, встановлених за рішенням суду, з підстав, зазначених в позовній заяві, відповідно до положень СК України не передбачено.

Передбачено звільнення батьків від утримання дитини за умови, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби згідно зі ст.188 СК України.

Передбачено припинення права на аліменти у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно згідно зі ст.190 СК України.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд, встановив, що на цей час чинне судове рішення про визначення місця проживання дитини з матір'ю, його невиконання позивачем, а саме самовільне відібрання дитини в малолітньому віці та не повернення матері, є фактом незаконного проживання дитини з батьком.

Суд, вважає, що встановлений судом факт проживання дитини з батьком через невиконання судового рішення суду та не сплату аліментів через невиконання судових рішень, не є обставинами, що впливають на припинення аліментів та не є підставою для звільнення від їх сплати ОСОБА_1 та стягнення аліментів з матері ОСОБА_5.

За таких обставин, в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

З наявного у справі вищезазначеного розрахунку заборгованості по аліментах у ОСОБА_1, за період з 2010 по 2014 рік, становить 65804 гривень 91 коп. (а.с.103,146 ).

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_4 провела розрахунок стягнення неустойки (пені) за несплачені аліменти ОСОБА_1 за період з 1 липня 2010 року по 30 травня 2012 року за наступною формулою:

С (сума пені)=(Сб (сума заборгованості)/100%Х1%)Х Кд(кількість днів прострочення).

З врахуванням заборгованості в зазначеній вище довідці з виконавчої служби та розрахунку, сума щомісячної пені складає наступні дані:

2010 рік, липень-7097 грн.= (434,12 грн./100%Х1%)Х1635 днів;

серпень-13417 грн.=(836,48 грн./100%Х1%)Х1604 днів;

вересень-13654,45 грн.=(866,48 грн./100%Х1%)Х1574 днів;

жовтень-13833 грн.=(896,48 грн./100%Х1%)Х1543 днів;

листопад-14017,95 грн.=(926,48 грн./100%Х1%)Х1513 днів;

грудень-13730 грн.=(926,48 грн./100%Х1%)Х1482 днів;

2011 рік, січень-14806 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1451 днів;

лютий-14520,29 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1423 днів;

березень-14203,97 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1392 днів;

квітень-1418,596 грн.=(1041,58 грн./100%Х1%)Х1362 днів;

травень-13331,3 грн.=(1001,58 грн./100%Х1%)Х1331 днів;

червень-11859,92 грн.=(911,58 грн./100%Х1%)Х1301 днів;

липень-12720,32 грн.= (1001,58 грн./100%Х1%)Х1270 днів;

серпень-12905,42 грн.=(1041,58 грн./100%Х1%)Х1239 днів;

вересень-12169,79 грн.=(1006,58 грн./100%Х1%)Х1209 днів;

жовтень-12328,95 грн.=(1046,62 грн./100%Х1%)Х1178 днів;

листопад-1046,62 грн.=(986,62 грн./100%Х1%)Х1148 днів;

грудень-11690,52 грн.=(1046,62 грн./100%Х1%)Х1117 днів

2012 рік, січень-12311,98 грн.=(1133,72 грн./100%Х1%)Х1086 днів;

лютий-10926,21 грн.=(1033,72 грн./100%Х1%)Х1057 днів;

березень-14203,97 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1392 днів;

квітень-11323,96 грн.=(1103,72 грн./100%Х1%)Х1026 днів;

травень-1193,42 грн.=(1193,42 грн./100%Х1%)Х965 днів;

Таким чином, пеня складає загальну суму 289369 гривень 69 копійок, яка утворилась за письмовими поясненнями позивачки ОСОБА_5 та поясненнями ОСОБА_4 по вині відповідача.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 доказів що спростовують вину за несплату аліментів та розрахунок пені суду не подали.

Однак, виступаючи в судових дебатах ОСОБА_2 просив суд зменшити розмір неустойки з врахуванням сімейного стану ОСОБА_1, чим часткового визнав пред'явлений зустрічний позов.

Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений з урахуванням матеріального та сімейного стану боржника - платника аліментів.

Такими обставинами - матеріальним та сімейним станом може бути наявність інших неповнолітніх дітей, яких боржник утримує.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, незадовільний майновий стан, оскільки не працевлаштований, відносно нього перебувають в провадженні три справи по примусовому стягненні грошових коштів, в тому числі за сплату комунальних послуг та заборгованості зі сплати аліментів, то є всі підстави для зменшення розміру неустойки, а тому зустрічний позов підлягає до часткового задоволення (а.с.94,145).

Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача (а.с.63,98).

Разом з тим, суд вважає, що свідки з боку відповідача ОСОБА_5, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 своїми показами лише підтвердили погрози ОСОБА_1 щодо відібрання дитини в матері, однак, такі покази стосуються визначення місця проживання дитини, та не являються предметом спору по даній справі.

Окрім того, покази свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які характеризують з негативної сторони ОСОБА_1 та з позитивної сторни ОСОБА_5, свідка ОСОБА_18 про відсутність відомостей по даній справі, не можуть бути підставами для задоволення чи спростування зазначених сторонами позовних вимог, а тому зазначені докази є не належними та не стосується предмета доказування.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст.10,11,27,31,60,88,212,214-215.223 ЦПК України, ст.ст.181,182,188,190,196 СК України , суд.,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про його звільнення, з 25 травня 2012 року, від сплати аліментів, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5, що стягуються за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2010 року в розмірі ? частини всіх видів доходів, та стягненні з ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, -відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (ін.код НОМЕР_2) неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 65000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (ін.код НОМЕР_2 ) судові витрати, сплачений судовий збір при пред'явлені заяви про забезпечення доказів в сумі 121 (сто двадцять одну) гривень 80 копійок, та сплачений судовий збір при пред'явлені позову в сумі 650 (шістсот п'ятдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : В.О.Ковальчук