28.01.2015 Єдиний унікальний номер 205/6672/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я 205/6672/14

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Олексієнко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив № 248» Дніпропетровської міськради, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення необґрунтовано набутих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25 липня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на квартиру АДРЕСА_1. Позивач є єдиним спадкоємцем після його смерті, яка прийняла спадщину, крім обов'язкової долі в спадщині дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 яку прийняв її син ОСОБА_2. Після реєстрації за позивачем ? частин квартири АДРЕСА_1, вона звернулася до відповідача з проханням відкрити на її ім'я особовий рахунок, а також розрахувати комунальні платежі. Відповідач надав розрахунок заборгованості за оплату комунальних послуг, яка становила 14405,02 грн., за період з вересня 2008 року до 31 грудня 2013 року. Позивач сплатила вказаний платіж. Однак, позивачу стало відомо, що станом на 01.01.2014 року ніякої заборгованості за комунальним платежам не існує. 12.05.2014 року позивач звернулася до ЖБК № 248 з письмовою заявою про повернення незаконно отриманих грошових коштів. Позивач просила стягнути з відповідача необґрунтовано набуті грошові кошти в розмірі 14 405,02 грн. та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог, посилалася на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином, у минулому судовому засіданні позовну заяву підтримав та не заперечував проти її задоволення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що на балансі Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив № 248»знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2014 року затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно якої позивач та відповідач домовилися між собою, що по даній мировій угоді їх частки у праві на спадщину після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнаються рівними, тобто по ? частки квартири АДРЕСА_1 за кожним (а.с.70-72).

Як пояснила в судовому засіданні позивач, після звернення до відповідача нею було отримано розрахунок заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з вересня 2008 року до 31 грудня 2013 року у розмірі 14405,02 грн., яку позивач оплатила. Однак, згодом їй стало відомо, що станом на 01.01.2014 року ніякої заборгованості за комунальним платежам не існує, у зв'язку з чим нею була подана вказана позовна заява.

Разом з тим , з твердженнями позивача суд не погоджується та вважає їх неспроможними за нижченаведених підстав.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 вказаного Закону залежно від функціонального призначення до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

В порушення вимог ст. ст. 59, 60 ЦПК України, позивачем не доведені ті обставини, на які вона постилається в позовній заяві, не надано безперечних доказів, які б підтверджували необґрунтованість нарахованої заборгованості, як наслідок сплати.

Крім того, статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, позивач прийняла спадщину після смерті батька, набула право власності на частину квартири, як насідок необхідність сплачувати житлово-комунальні послуги.

Посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Жодних належних доказів матеріали справи не містять.

Згідно листа Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив № 248» Дніпропетровської міськради вбачається, що заборгованість була сплачена з моменту смерті спадкодавця і до моменту реєстрації спадщини.

Враховуюче вищевикладене, аналізуючи докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з їх недоведеністю..

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги майнового характеру оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив № 248» Дніпропетровської міськради, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення необґрунтовано набутих грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В. Залімська