У х в а л а

26 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сеніна Ю.Л., Романюка Я.М., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «МТС Україна», приватного акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем.», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариство з додатковою відповідальністю «Житомирбудцукор», товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал», про стягнення коштів за користування майном та на проведення поточного ремонту,

в с т а н о в и л а:

20 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на зазначені вище судові рішення на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, зокрема статей 11, 16, 22, 512, 526, 623, 770, 762, 776 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 143, 173, 176, 177, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2011, 23 травня 2012 року, постанови Вищого господарського суду України від 3 жовтня 2006 року, від 19 червня 2008 року, від 23 квітня 2009 року, від 10 квітня 2013 року та ухвалу Верховного Суду України від 20 жовтня 2005 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що правочини, вчинені ВАТ «Житомирбудцукор» щодо розпорядження спільним сумісним майном - димовою трубою котельні, згідно статті 369 ЦК України вважаються такими, що вчинені за згодою всіх співвласників, не скасовані та є дійсними; відповідачі виконують зобов'язання щодо здійснення плати за користування об'єктами оренди та вносять орендні платежі у розмірі та строки, передбачені умовами договорів оренди.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2011 року суд касаційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що договір іпотеки є недійсним через відсутність згоди співвласника на розпорядження майном, а тому позовні вимоги про визнання такого договору підлягають задоволенню;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2012 року суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд апеляційної не врахував тих обставин, що позивач не надав суду доказів, на підтвердження позовних вимог щодо переліку проведення робіт, витрачених матеріалів та їх вартості, узгоджених з орендодавцем, помилково визнав різницю ринкової вартості приміщення до і після ремонту, як суму, що підлягає стягненню;

- постанові Вищого господарського суду України від 3 жовтня 2006 року, ухваленій у справі за позовом про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості за договором оренди, виселення та повернення майна, суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив із того, що дійшовши висновку про невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо оплати орендних платежів, суд не спростував доводів відповідача стосовно того, що прострочення платежів виникло з вини нового власника, до якого перейшли права та обов'язки орендодавця, у тому числі щодо надання рахунку орендарю для оплати орендних платежів, як це передбачено умовами договору;

- постанові Вищого господарського суду України від 19 червня 2008 року суд касаційної інстанції виходив із того, що закінчення строку дії договору оренди не позбавляє орендаря обов'язку здійснювати оплату орендованого майна, яке не було повернуто орендодавцю, у зв'язку з чим посилання відповідача про те, що строк дії договору закінчився, тому відсутні підстави для нарахування орендної плати після закінчення його дії, є безпідставними;

- постанові Вищого господарського суду України від 23 квітня 2009 року суд виходив із того, що сторони не довели конкретні долі кожного власника спірного майна та свого суб'єктивного права на спірну власність, а тому вимоги про визнання недійсним договору оренди є безпідставними;

- постанові Вищого господарського суду України від 10 квітня 2013 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності позовних вимог про виділення позивачу із спільної часткової власності частки майна на самочинно добудовані та перепрофільовані приміщення готельного комплексу та гуртожитку;

- ухвалі Верховного Суду України від 20 жовтня 2005 року суд касаційної інстанції, виходив із того, що оскільки відчужуючи майно позивача, відповідач продав спірне майно своїй дружині, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення вимог частини третьої статті 238 ЦК України, а відтак дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу майна недійсним.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права (частини третьої статті 212 ЦПК України) не можуть вважатися як підстави для перегляду судових рішень згідно вимог пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «МТС Україна», приватного акціонерного товариства «Київстар Дж.Ес.Ем.», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариство з додатковою відповідальністю «Житомирбудцукор», товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал», про стягнення коштів за користування майном та на проведення поточного ремонту за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема