АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/650/15 Справа № 184/3126/13 Головуючий у 1 й інстанції - Томаш В.І. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року по справі за позовом Управління Пенсійного Фонду України в м. Орджонікідзе до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від УПФ України в м. Орджонікідзе до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року позовні вимоги УПФ України в м. Орджонікідзе задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь УПФ України в м. Орджонікідзе заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 54 448 грн. 36 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові УПФ України в м. Орджонікідзе відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином предметом розгляду даного апеляційного провадження є рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права та просить скасувати рішення суду та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для їх задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовну заяву УПФ України в м. Орджонікідзе, районний суд виходив із доведеності позовних вимог та встановив, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача, яка для отримання пенсії годувальника надала неправдиву інформацію, завдано позивачеві збитків у вигляді матеріальної шкоди у розмірі 54 448 грн. 36 коп., яка підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Виходячи з наступного.

Судом встановлено, що працівниками УПФ України в м. Орджонікідзе на підставі документів, що підтверджували трудовий стаж ОСОБА_2 в тресті «Уренгойтрубопровідбуд» в районі Крайньої Півночі в м. Новий Уренгой, Російська Федерація, у період з 28 червня 1995 року по 31 жовтня 2007 року, ОСОБА_2 була призначена пенсія по втраті годувальника на двох утриманців (а.с. 8), яку відповідач отримувала з лютого 2012 року по грудень 2012 року. Зокрема серед наданих документів були: довідка про заробітну плату від 11 липня 2011 року № 3872/09-13; довідка про заробітну плату від 11 липня 2011 року № 3873/09-13; довідка про заробітну плату від 11 липня 2011 року № 3874/09-13; трудова книжка.

Також встановлено, що відповідно до листа УПФ Російської Федерації в м. Новий Уренгой від 29 березня 2013 року № 4301-12 та листа від 20 березня 2013 року № 719 ВАТ «Уренгойтрубопровідбуд» довідки про заробітну плату ОСОБА_2 та трудова книжка, на підставі яких ОСОБА_2 було призначено пенсію, недійсні (а.с. 3,4).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що грошові кошти у сумі 54 448,36 грн. підлягають стягненню з відповідача в порядку, передбаченому положеннями ст. 1212 ЦК України, оскільки відповідач набув зазначені кошти без достатньої правової підстави, вимогу позивача про добровільне повернення вказаних коштів не виконав.

Доводи апелянта щодо недоведеності позивачем факту зловживань з боку відповідача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії спростовуються вищезазначеним.

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_2 про відсутність умислу на завдання шкоди позивачу, оскільки відповідач знала про неправомірність своїх дій та про недостовірність наданих довідок УПФ України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області,про про що свідчить заява відповідачки від 23.01.2013 року в матеріалах пенсійної справи про надання ПФ трудової книжки ОСОБА_2 та довідок про його заробітну плату, вказуючи що це оригінали.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які б спростували факт протиправності її поведінки.

А тому, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч.1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В. Лаченкова

Судді О.П. Варенко

В.С.Городнича