Справа № 132/3321/14-ц Провадження № 22-ц/772/564/2015Головуючий в суді першої інстанції Копчинський В. І.
Категорія 34Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Голоти Л.О., Войтка Ю.Б.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Калинівкаводоканал» Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал», Відкрите акціонерне товариство Національна страхова компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної школи, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до ДП «Калинівкаводоканал» КП «Вінницяводоканал», ВАТ Національна страхова компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Калинівкаводоканал» КП «Вінницяводоканал» на користь ОСОБА_2 510 грн. в відшкодування матеріальної шкоди. 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 121,80 грн. в відшкодування сплаченого судового збору і 1255 грн. витрат на правову допомогу, а всього 7886,80 грн.

Стягнуто з ВАТ «Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 1266,86 грн. пені за несвоєчасну виплату грошового зобов'язання, 170,72 грн. як три проценти річних та 1042,58 грн., як розмір інгаляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов'язання, а також 121,80 грн. в відшкодування сплаченого судового збору і 1255 грн. витрат на правову допомогу, а всього 3692,96 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням позивач ОСОБА_2 подав через свого представника ОСОБА_4 апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права просить змінити рішення і стягнути з ДП «Калинівкаводоканал» Комунального підприємства «Вінницяводоканал» на його користь 9399,60 грн. матеріального збитку, який полягає в підвищенні цін на запчастини та роботи на відновлення пошкодженого автомобіля та вартості автотоварознавчого дослідження в розмірі 550 грн., а всього 9949,60 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Представник відповідача ДП «Калинівкаводоканал» КП «Вінницяоблводоканал», третя особа ОСОБА_3 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Інші особи, які беруть участь у справі, повідомлені в установленому порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явилися, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 лютого 2014 року о 10-45 хв. в м. Калинівка по вул. Нова водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ВАЗ2107», державний номерний знак НОМЕР_1, змінив напрямок руху, при цьому не переконавшись, що цей маневр буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення із автомобілем марки «ChevroletCaptiva», держаний номер НОМЕР_2, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2, проте на підставі довіреності керував ОСОБА_5.

Власником же автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 є відповідач - ДП «Калинівкаводоканал».

Постановою Калинівського районного суду від 26 лютого 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 124 КпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При зіткненні автомобіль марки «ChevroletCaptiva», держаний номер НОМЕР_2 отримав технічні ушкодження.

Відповідно до договору страхування (поліс АС/7592534) від 14.01.2014 року, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, застрахована у ВАТ НСК «Оранта».

28 лютого 2014 року представник ОСОБА_2 за дорученням - ОСОБА_5 подав до ВАТ НСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування, а відповідно до страхового акту №ОЦВ-14-1743/1 від 01.07.2014 року ВАТ НСК «Оранта» на підставі розрахунку страхового відшкодування від 01.07.2014 року, затвердила суму, яка підлягає до відшкодування ОСОБА_2 і склала 20166,40 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з страхового акту №ОЦВ-14-1743/1 від 01.07.2014 року датою отримання останнього документа є 28 лютого 2014 року.

Виплата ж страхового відшкодування ОСОБА_2 відбулася лише 10 вересня 2014 року, тобто через 103 дні з дня закінчення строку такої виплати, встановленого законом, що підтверджується платіжним дорученням №52590.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи викладене, суд стягнув з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 1266,86 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 170,72 грн. як три проценти річних та 1042,58 грн. як розмір інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов'язання.

Також судом встановлено, що вартість матеріального збитку, який був нарахований відповідачем ВАТ НСК «Оранта» ОСОБА_2 був зменшений на розмір франшизи, яка становить 510 грн., а тому позивачем був отриманий матеріальний збиток в зазначеному розмірі, який підлягає відшкодуванню відповідачем - власником транспортного засобу, яким керував безпосередній заподіювач шкоди.

Крім того, на підставі ст. 1167 ЦК України суд стягнув з відповідача - ДП «Калинівкаводоканал» 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Висновки суду в цій частині сторонами не оспорюються, а рішення не оскаржується.

Спір між сторонами виник з приводу вимог позивача до відповідача ДП «Калинівкаводоканал» про стягнення 9399,60 грн. матеріального збитку, який на думку позивача полягає в підвищенні цін на запчастини та роботи при відновленні пошкодженого автомобіля позивача, тобто різниці між вартістю матеріального збитку, визначеного страховиком та вартістю матеріального збитку, визначеного позивачем уже після отримання страхового відшкодування, тобто станом на 02 жовтня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позву в цій частині суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2107» була застрахована, а відтак підприємство не несе відповідальності за несвоєчасну виплату страховиком суми відшкодування позивачу.

Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам справи і нормам матеріального права, а доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" питання про відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

В страховому акті зазначено, що винна особа фактично повідомила про настання страхового випадку та подала заяву про виплату страхового відшкодування, тобто виконала передбачені ст. 33 Закону обов'язки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Договором страхування (поліс №АС/7592534 від 14.01.2014 року) встановлено, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки, та плата за послуги стоянки.

Згідно з страховим актом №ОЦВ-14-1743/1 і розрахунком страхового відшкодування від 01.07.2014 року розмір матеріального збитку власника автомобіля «ChevroletCaptiva» склав 20676,40 грн., а розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 510 грн.дорівнює 20166,40 грн.

Зазначений розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, заявник погодився з ним і 10 вересня 2014 року йому фактично сплачено страхове відшкодування.

Позивач посилається на те, що у зв'язку із зволіканням страховика з проведенням виплати, підвищилися ціни на роботи та запчастини, а відтак різницю в сумі 9399,60 грн. повинен сплати відповідач - ДП «Калинівкаводоканал».

Вартість матеріального збитку, заподіяного йому, як власнику автомобіля «ChevroletCaptiva», на думку позивача підтверджується висновком спеціаліста №586Е-09/14 з автотоварознавчого дослідження, складеним 02.10.2014 року (а.с. 17-20).

Разом з тим, відповідно до дослідження №АВ2626АХ_дод-25.06/2 (а.с. 40-42) матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові «ChevroletCaptiva», держномер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження, визначений на підставі протоколу огляду і калькуляції відновлювального ремонту складає 20676,40 грн.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду доказів того, що різниця в розмірі заподіяного йому матеріального збитку зумовлена саме підвищенням цін на запчастини й послуги ремонту.

Крім того, як встановлено вище, правовим наслідком порушення строків виплати страхового відшкодування є сплата страховиком відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, а не стягнення різниці у вартості відновлювального ремонту з безпосереднього заподіювача.

Згідно з статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/ Стадник І.М.
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ Голота Л.О. /підпис/ Вотко Ю.Б. Стадник І.М.