Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" про визнання користувачем місця родинного поховання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просить визнати його користувачем місця родинного поховання НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3 на Лісовому кладовищі у м. Києві в межах поховання його матері ОСОБА_4.

Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_5, яка була похована на Лісовому кладовищі, а саме на місці НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_4, яка була ним похована також на місці НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3 Лісового кладовища біля її матері ОСОБА_5 Проте він не може належно утримувати могилу матері, оскільки не є користувачем місця поховання матері. Користувачем місця поховання є ОСОБА_2, яка перша отримала свідоцтво про поховання після захоронення його бабусі ОСОБА_6, яку поховали близькі рідні, у тому числі його мати. Відповідач перешкоджає йому у належному ставленні до могили та облаштування місця поховання матері.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та обставини, викладені у заяві, додатково пояснив, що похованням його бабусі ОСОБА_5 займалися його матір та відповідачка, які є дочками бабусі, проте його матір є старшою донькою ОСОБА_5, на яку й мало бути оформлене право щодо користувача місця поховання. Він виконав волю своєї матері та поховав її біля своєї бабусі, однак доглядати за могилою своєї матері він не може.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд повідомлено не було, при цьому суду подала заяву у якій просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, представник Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" суду подав заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи з урахуванням поданих письмових заперечень у яких зазначено про те, що РС СКП "ПКПО" не погоджується з позовними вимогами, так як користувачем родинного місця поховання НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3 на Лісовому кладовищі м. Києва є відповідач, тому відповідно до положень Закону України "Про поховання та похоронну справу" визнати позивача користувачем зазначеного родинного місця поховання можливо лише за згодою дійсного його користувача ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

З пояснень позивача, його бабусею з боку метрі є ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р. та похована на Лісовому кладовищі у м. Києві, а саме на місці НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3 (повторне свідоцтво про смерть - а.с. 6).

Як убачається із свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть, матір"ю позивача є ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а.с. 7, 8).

На ім"я позивача Ритуальною службою Спеціалізованого комунального підприємства "Спецкомбінат ПКПО" Лісове кладовище видана довідка про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва від 30.09.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 30 вересня 1995 року на Лісовому кладовищі на ділянці НОМЕР_3 ряду НОМЕР_2 місце НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про смерть здійснив поховання померлого ОСОБА_4 (а.с. 9).

За заявленими вимогами позивач просить визнати його користувачем вищевказаного місця родинного поховання НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3 на Лісовому кладовищі у м. Києві у межах поховання його матері ОСОБА_4

На звернення позивача Департаментом житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської державної адміністрації надавалася відповідь від 04.09.2014 року за № 058/8/1-8554 у якій повідомлено про те, що ОСОБА_2 являється користувачем подвійного місця поховання, так як на її ім"я Ритуальною службою СКП "Спеціалізований комбінат ПКПО" видано Свідоцтво про поховання на лісовому кладовищі ОСОБА_5, де у 1995 році була підпохована ОСОБА_4 (а.с. 4, 5).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу", користувач місця поховання (місця родинного поховання) - це особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону.

Частинами 3, 4, 6 ст. 25 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред'явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення

питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов'язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Забороняється здійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання користувача місця родинного поховання).

Як убачається із письмових пояснень, відповідач заперечує проти користування ОСОБА_1 відведеним ОСОБА_2 місцем родинного поховання НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3 на Лісовому кладовищі у м. Києві з причин того, що позивач без її згоди та відома незаконно здійснив підпоховання ОСОБА_4 на вказаній ділянці, після чого переховувався та не брав жодної участі в облаштуванні та утриманні могили (а.с 19).

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як пояснив суду сам позивач, він не займався похованням своєї бабусі ОСОБА_5 та визнав ті обставини, що участь у похованні останньої приймала відповідач, також повідомив, що з відповідачем він не спілкувався двадцять років та не бажає спілкуватися, так як не визнає її користувачем місця поховання його матері.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що відповідач є користувачем спірного місця поховання НОМЕР_1 ряду НОМЕР_2 ділянки НОМЕР_3 на Лісовому кладовищі у м. Києві, як особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання, що визначено Законом України "Про поховання та похоронну справу", позивачем суду не надано будь-яких доказів в спростування заперечень відповідача та підтвердження обставин надання останньою згоди позивачу на поховання на спірному місці його матері ОСОБА_4, як і не надано доказів щодо чинення відповідачем позивачу перешкод у догляді за могилою його матері, у тому числі заборони встановлення надмогильної споруди.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 23, 25, 27 Закону України "Про поховання та похоронну справу", ст. ст. 4, 10, 11, 58, 60, 62-64, 169, 208, 213-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" про визнання користувачем місця родинного поховання відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя