пр.№ 4-с/464/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борейка С.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Львові скаргу на бездіяльність начальника та державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві щодо незаконного не накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із скаргою, у якій просить: поновити строк для подання скарги; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 і начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно боржника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». В обґрунтування скарги покликається на те, що Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист про стягнення із ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боргу у сумі 75984,00 грн. на виконання якого відкрито виконавче провадження. У добровільному порядку боржник не виконав рішення суду, а тому заявник звернувся до державного виконавця із заявою про накладення арешту на його майно, проте останнім такого не було здійснено у відповідності до ст.ст.11, 32, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки, у державного виконавця були усі підстави для накладення арешту на майно боржника, однак такий безпідставно ухилився від вчинення таких виконавчих дій, а тому просить скаргу задовольнити. Разом із тим, просить поновити строк звернення до суду, оскільки жодної відповідні на свою скаргу від 19.11.2014 не отримав, бездіяльність має триваючий характер, а тому такий пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи скарги та просить таку задовольнити.

У судове засідання державний виконавець та начальник державної виконавчої служби не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи. Державний виконавець подав суду письмові заперечення на скаргу у яких покликається на те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа приєднано до зведеного виконавчого провадження № 44997440 за яким боржником є ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» у межах якого накладено арешт на майно останнього; попри те, згідно з постанови НБУ від 20.01.2014 «Про затвердження віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк до категорії неплатоспроможних» у звязку із чим з рахунків останнього не здійснюється списання коштів у рахунок погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадження, а тому просить у скарзі відмовити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Про аналогічний спосіб захисту прав сторін виконавчого провадження, розяснено у п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6.

Судом встановлено, що 23 вересня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 464/5693/14-ц виданого 14.08.2014 Сихівським районним судом м.Львова про примусове стягнення з ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 75984,00 грн., надавши при цьому боржнику термін для добровільного виконання. Надалі таке виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №44997440, (за яким боржником є ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5») та таку обставину не заперечив заявник у судовому засіданні, а тому приймається судом до уваги як доводи заперечення проти скарги, що викладені у письмових запереченнях державного виконавця від 19.12.2014.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч.1 ст.11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п.5 ч.3 цієї статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З аналізу зазначених норм Закону та встановлених обставин справи вбачається, що державним виконавцем використано своє право передбачене п.5 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та накладено арешт на майно боржника у межах зведеного виконавчого провадження до якого приєднано примусове виконання виконавчого листа № 4645693-14-ц.

Враховуючи наведене вище, суд приходить висновку, що оскільки суд не вправі зобовязувати державного виконавця до вчинення певних дій, які згідно з Законом України «Про виконавче провадження» може здійснювати державний виконавець, зокрема накладення арешту на майно, яке є виключним право останнього, а тому бездіяльність державного виконавця та начальника відділу ДВС не знайшла свого підтвердження у ході розгляду скарги відносно прав заявника; заявлені вимоги скарги спростовуються встановленими обставинами справи; державним виконавцем вживались необхідні заходи для своєчасного та повного виконання судового рішення, а відтак, суд приходить висновку, що скарга необґрунтована та безпідставна, а відтак не підлягає до задоволення.

Щодо покликання заявника відносно недотримання строку звернення із скаргою до суду, то суд такі оцінює критично, виходячи з наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Із доводів скарги вбачається, що заявник 19.11.2014 направив начальнику відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у Києві скаргу у якій просить накласти арешт на всі кошти і на все майно боржника, яка отримана відділом 24.11.2014, однак заявник звернувся до суду 04.12.2014, відтак суд приходить до переконання, що заявник дізнався про порушене право у межах строку зварення до суду, а відтак скаргу подано у десятиденний строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст.ст.6, 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 210, 214-215, 293-294, 383-389 ЦПК України, суд ,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги на незаконну бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 і начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно боржника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий С.В.Борейко