АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1371/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - ЯрошенкоС.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана його представником ОСОБА_3, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року та ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановила:

У травні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача - Київської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року позов задоволено : визначено ОСОБА_4 додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, терміном на два місяці.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2014 року виправлено описку у тексті рішення суду від 08 липня 2014 року. Постановлено вважати написаним дату смерті ОСОБА_5 «ІНФОРМАЦІЯ_3» замість «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Не погоджуючись з рішенням та ухвалою, ОСОБА_2, який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення та ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що дане рішення суду впливає на права ОСОБА_2 щодо оформлення прав на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 його батька - ОСОБА_5, враховуючи, що 24.02.2014 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5, у зв'язку з чим нотаріусом було відкрито спадкову справу.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи не перевірив наявність в нотаріальній конторі спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та не залучив належного відповідача в даній справі, а також не перевірив наявність підстав для відкриття провадження в даній справі. Крім того, матеріали справи не містять жодних медичних довідок або висновків щодо психічного стану позивача протягом часу, встановленого законом на прийняття спадщини після померлого сина позивача.

В судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити. Позивач ОСОБА_4, представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегією суддів визнано за можливе відповідно до ст. 305 ЦПК України розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом до відповідача - Київської міської ради, позивач ОСОБА_4 позовні вимоги обґрунтовував тим, що після смерті його сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем за законом. У зв'язку з тим, що позивач перебував у хворобливому стані, враховуючи його психічний стан та потрясіння від смерті сина, не мав можливості в установлений законом термін звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 44 роки помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач ОСОБА_4 є батьком померлого ОСОБА_5 - спадкоємцем першої черги за законом.

Задовольняючи позов та встановлюючи додатковий строк для прийняття спадщини - 2 місяці, суд першої інстанції посилався на положення ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України та вважав, що поважною причиною, з якої позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, є та обставина, що позивач переживав потрясіння від смерті сина і враховуючи його психічний стан, не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Однак погодитись із висновками суду першої інстанції неможливо, оскільки такі висновки ґрунтуються на неповно встановлених обставинах, які мають значення для справи; обставини, які суд вважав встановленими, не доведені належними та допустимими доказами; до участі у справі не були залучені всі учасники спірних правовідносин, що є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 20.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не було перевірено наявність відкритої спадкової справи у Спадковому реєстрі, не з'ясовано, на якій підставі позовні вимоги пред'явлені до відповідача -Київської міської ради та не обґрунтовано, які правовідносини склались між сторонами у справі, чим порушено вимоги ст. 214-215 ЦПК України, відповідно до яких суд мав з'ясувати, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким.

Між тим, як вбачається з доданого до апеляційної скарги витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, 24 лютого 2014 року із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_2, вказуючи, що померлий є його батьком, у зв'язку з чим була відкрита спадкова справа №1/2014.

З повідомлення приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 від 24.02.2014 року вбачається, що на час звернення ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, із поданих ним документів неможливо було встановити факт родинних відносин з померлим та включення до кола спадкоємців.

13 березня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва було відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Таким чином, на час відкриття провадження у даній справі (12.05.2014 року), у Спадковому реєстрі вже було зареєстровано відкриття спадкової справи за заявою ОСОБА_2, який звернувся з заявою у визначений законом шестимісячний строк, у зв'язку з чим підстави для пред'явлення позову до Київської міської ради у ОСОБА_4 були відсутні. Отже, Київська міська рада у даній справі є неналежним відповідачем.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, спадковим майном після смерті ОСОБА_5 є однокімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 18.02.2010 року.

Як вбачається з копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року, що на даний час набуло законної сили, судом було задоволено заяву ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2. Зазначеним рішенням суд визнав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зі змісту рішення суду вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ( мати заявника) проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1992 року по 2008 рік, у 1993 році у них народився син ОСОБА_2, у вихованні та утриманні якого ОСОБА_5 брав участь. Зазначені обставини підтверджував у судовому засіданні, в тому числі і ОСОБА_4, який є батьком померлого та відповідно дідом ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 26.09.2012 року по справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Разом з тим, діючи в межах повноважень, визначених ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не перевіряє правильність застосування судом першої інстанції зазначених положень та обґрунтованість висновків у цій частині, оскільки за участю належного відповідача обставини щодо поважності причин пропуску ОСОБА_4 строку для подання заяви про прийняття спадщини судом не з'ясовувались.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог ст. 1272 ЦК України щодо кола осіб, які мають брати участь у справі, без залучення до участі у справі належного відповідача, за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, тобто рішення суду ухвалене з вищевикладеними порушеннями норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України оскаржуване рішенняпідлягає скасуванню у повному обсязі з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що ухвалою суду від 24.10.2014 року було виправлено описку в рішенні від 08.07.2014 року, яке підлягає скасуванню, то оскаржувану ухвалу також необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313- 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року - скасувати.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2014 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення наступного змісту:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: