Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2015 Справа №607/3645/15-ц

(заочне рішення)

27 квітня 2015 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Черніцької І.М.

при секретарі Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог вказує, що вона є власником даного житлового приміщення. Відповідач є її сином та біля 10 років не проживає за вказаною адресою без поважних причин. Всі витрати по утриманню житла несе позивач. На підставі наведеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, у зв'язку із не проживанням у ньому більше року без поважних причин.

У судове засідання позивач не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо від представника позивача надійшла заява до суду про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 63,5 кв. м, житловою - 37,7 кв. м., що стверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 29.12.1997 року згідно розпорядження Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації від 19 грудня 1997 року № 25531, записаним в реєстрову книгу за № 25581, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 19 червня 2005 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за №3-2499, та договором купівлі - продажу 1/3 частини квартири, посвідченим 12 червня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 4272.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі по АДРЕСА_1, але не проживає в ньому, що стверджується актом від 02.03.2015 року та записом у будинковій книзі.

Факт непроживання ОСОБА_2 у спірній квартирі більше одного року підтверджується поясненнями наданими в судовому засіданні свідків ОСОБА_3та ОСОБА_4 від 27.03.2015 року.

Встановлено, що ОСОБА_2 залишив квартиру по АДРЕСА_1 добровільно, із скаргою у відповідні органи не звертався.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, у тому числі, покази свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що ОСОБА_2 відсутній за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. Вказане житло залишив добровільно.

Позивач несе всі витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад встановлений законом річний строк, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою по АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213, 215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою № 20 по вул. Коновальця, 16 в м. Тернополі.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуюча І.М. Черніцька

Копія вірна

Суддя І.М. Черніцька