Справа № 199/6036/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2014 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участі секретаря Голубніченко В.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника третіх осіб - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, де треті особи Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про надання додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7, про надання додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення факту родинних стосунків та визнання права власності. В обґрунтування позову зазначила, що її бабуся ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 15/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала останній на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2006 та земельна ділянка 0,0599 га по вул. Захаренко в м.Дніпропетровську, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 25.07.2007 за № 94/17. Відповідачі по справі є співвласниками земельної ділянки та домоволодіння АДРЕСА_1

Своєчасно до нотаріальної контори позивач не звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_10, оскільки була відсутня в Україні, так як знаходилася на заробітках в Росії. Потім після повернення з Росії вона знаходилася в дуже скрутному матеріальному становищі і фактично не мала змоги займатися оформленням спадщини.

15 липня 2014 року позивачка звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини та у зв'язку з тим що не подано до нотаріальної контори документи, які підтверджують родинні відносини між померлою ОСОБА_10 та позивачем.

На підставі зазначеного, просила суд визнати час звернення позивачем пропущеним після подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_10 по поважним причинам, встановити факт родинних стосунків між позивачем та померлою ОСОБА_10, визнати за ОСОБА_3 право власності на 15/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку (а.с.2-5).

В ході розгляду справи уточнила позовні вимоги та подала позов до Дніпропетровської міської ради, де третя особа Четверта Дніпропетровської міської ради, про поновлення строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_10 (а.с.89-91).

Ухвалою суду від 28 жовтня 2014 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 (а.с.103).

Ухвалою суду від 23 вересня 2014 року до участі у справі в порядку статті 56 ЦПК України для надання правової допомоги ОСОБА_1 - ОСОБА_11 (а.с.71).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення аналогічні змісту уточненої позовної заяви, на задоволенні позову наполягав. Крім іншого, пояснив, що ОСОБА_3 з осені 2010 року по грудень 2011 року перебувала на заробітках в Росії, а в подальшому з'ясовувала причини смерті бабусі, у зв'язку з чим зверталася до міліції, а тому пропустила строк звернення до нотаріальної контори.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, надали заяву з проханням слухати справу у відсутність їх представника та винести рішення на розсуд суду.

Представник 3-х осіб ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки позивачка не надала доказів поважності пропуску звернення до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_10 Крім того, до позову надано копія свідоцтва про смерть останньої, отримана ІНФОРМАЦІЯ_3, а відтак у позивача відсутні поважні причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_10

Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

За змістом ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, яка є, як зазначає позивач, її бабусею, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №8696 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки та 15/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 10.07.2006, виданого Державним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального архіву Дніпропетровської області за реєстровим номером 1-352 та державного акту на земельну ділянку (а.с.14,53-55).

Після смерті ОСОБА_10 спадкоємці першої черги відсутні.

ОСОБА_3 у встановлений шестимісячний строк не звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а звернулася значно пізніше.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 15 липня 2014 року позивачу ОСОБА_3 відмовлено у вчинені нотаріальної дії з причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори та відсутності документів, які підтверджують родинні стосунки з померлою ОСОБА_10 (а.с.9,92).

Позивач ОСОБА_3 у позові та представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначають, що позивач пропустила строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причин того, що перебувала на заробітках в Росії з осені 2010 року до грудня 2011 року, а в подальшому з'ясовувала причини смерті ОСОБА_10

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 26 вересня 2012 року, прийнятому у справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (ч.3 ст. 1272 ЦК України) у подібних правовідносинах, зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Дослідивши, всі докази у їх сукупності, суд вважає, що безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач ОСОБА_3 та її представник суду не надали.

Так, посилаючись на перебування позивача на заробітках в Росії, доказів цим обставинам суду в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано. Розглядаючи справу, суд звертає увагу, що в позові позивач ОСОБА_3 зазначила, що перебувала в Росії з осені 2010 року до 01 квітня 2011 року, після чого повернулася до України, однак знову терміново виїхала до Росії, де продовжувала працю до 21 грудня 2011 року. До нотаріальної контори звернулася лише 15 липня 2014 року. Належних та допустимих доказів перебування в Росії, суду не надано. Також ані позивачем, ані її представником не наведено поважних причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з 21 грудня 2011 року по 15 липня 2014 року ані в позові, ані в судовому засіданні. Посилання представника позивача щодо з'ясування причини смерті ОСОБА_10 ніяким доказами не підтверджується, і само по собі не є перешкодою для звернення позивача до нотаріальної контори.

Крім того, до позовної заяви надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_10 отриманої ІНФОРМАЦІЯ_3. Час та обставини отримання свідоцтва про смерть, представник позивача пояснити не зміг, але не виключав отримання свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 саме ОСОБА_3

Суд також звертає увагу на те, що, позивач проживала з ОСОБА_10 в одному місці, за її поясненнями в позові та її представника в судовому засіданні нікуди після 21 грудня 2011 року не виїжджала, з'ясування причини смерті спадкодавця, доказів чому суду не надано, не є обставиною, яка складає непереборні та істотні труднощі для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

За таких обставин, на підставі наданих доказів, судом не встановлено поважних причин пропуску ОСОБА_3 строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_10

Розглядаючи справу, суд зазначає, що позивач ОСОБА_3 звернулася до суду також із позовом про визнання права власності на спадкове майно. В ході розгляду справи уточнила позовні вимоги, залишивши лише вимогу щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, у встановленому законом порядку не відмовилася від цих вимог. Розглядаючи вимоги щодо визнання за позивачем право власності на спадкове майно, суд вважає, що ці вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем заявлено вимогу щодо надання додаткового строку звернення до нотаріальної контори, а тому такі вимоги є передчасними, та такими, що заявлено до неналежних відповідачів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Заявляючи вимоги про встановлення факту родинних стосунків між позивачем та ОСОБА_10, позивачем та її представником не надано доказів на підтвердження цих вимог, в розумінні ст.ст.10,60 ЦПК України. Надані свідоцтва про народження, зміну прізвища у зв'язку із шлюбом, не свідчать про наявність родинних стосунків.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом в судовому засіданні неодноразово роз'яснювалися сторонам права та обов'язки. Разом з тим, представник позивача правом щодо заявлення клопотань про допит свідків, надання письмових доказів на підтвердження обставин викладених у позові, не скористався. Крім того, не визначився з позовними вимогами, оскільки уточнюючи позовні вимоги від первісних вимог не відмовився, не залишив їх без розгляду. Ухвалою суду від 23 вересня 2014 року до участі у справі за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 в порядку ст.56 ЦПК України допущено в якості представника останнього ОСОБА_11 (а.с.71). тобто забезпечено право на надання юридичної допомоги.

За таких обставин, враховуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову позивачу ОСОБА_3 у задоволенні її позову в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні позову до Дніпропетровської міської ради, де треті особи Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про надання додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на позивача.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 29 грудня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець