АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/8038/14-ц Номер провадження 22-ц/786/456/15Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження за заявою про встановлення юридичного факту.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу скасувати та передати матеріали заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, вважаючи, що при вирішення вказаного питання судом було невірно застосовано норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.4 п.1 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегією суддів встановлено, що в грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт про те, що її онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною, позбавленою батьківського піклування.

Свою вимогу обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її донька ОСОБА_5, після смерті якої її син ОСОБА_3 залишився проживати разом з нею. Батько дитини ОСОБА_3 є громадянином Німеччини, проживає за кордоном і фактично з дитиною не спілкується. З метою отримання пенсії по втраті годувальника та здійснення захисту прав та інтересів неповнолітнього, зверталась до органу опіки та піклування, де їй було роз'яснено про необхідність встановити статус дитини як позбавленої батьківського піклування, що потім дасть можливість встановити піклування щодо онука.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що з заяви вбачається наявність спору про право, а встановлення в судовому порядку факту позбавлення дитини батьківського піклування не передбачено нормами ч.1 ст. 256 ЦПК України.

З вказаним висновком не може погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Так, частина 1 статті 256 ЦПК України визначає перелік справ про встановлення факту, які розглядає суд.

Одночасно частина 2 вказаної статті передбачає можливість в судовому порядку встановлювати інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, визначений в ч.1 ст. 256 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів не є вичерпним.

Крім того, чинні норми процесуального права не містять заборони щодо розгляду в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту позбавлення дитини батьківського піклування. Натомість закон визначає випадки відмови у відкриття провадження в такій категорії справ - коли із заяви про встановлення юридичного факту вбачається спір про право.

В даному випадку суд прийшов до помилкового висновку про наявність спору, оскільки сам по собі судовий спір передбачає наявність певного правового конфлікту між декількома учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб'єктивні права.

Між тим, ніхто із зацікавлених осіб з відповідною заявою про захист своїх порушених прав в разі розгляду вказаної заяви в порядку окремого провадження до суду не звертався, що свідчить про передчасність висновків суду щодо наявності спору.

Крім того, не може погодитись колегія суддів щодо наявності спору про право, оскільки встановлення в порядку окремого провадження факту позбавлення дитини батьківського піклування в даному випадку не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, позаяк слугуватиме підставою для призначення неповнолітньому ОСОБА_3 піклувальника з метою здійснення захисту його прав та інтересів, в тому числі і можливість отримувати пенсію по втраті годувальника, яка в даному випадку є соціальною допомогою, виплату якої гарантує держава.

Враховуючи, що питання про відмову у відкритті провадження вирішено місцевим судом з порушенням норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню, з передачею заяви про встановлення факту, що має юридичне значення до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 311ч.1п.4, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2014 року скасувати та передати до суду першої інстанції заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.