Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2015 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участю позивача , представника відповідача Бєлана М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2014 р. позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського (далі - Університет) видати йому виправлений диплом замість диплома спеціаліста ЛП ВС № НОМЕР_1; зобовязати відповідача видати йому , ОСОБА_4, диплом бакалавра про закінчення у 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту та про здобуття кваліфікації вчителя математики.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, посилаючись на те, що Університетому йому було неправомірно відмовлено у видачі виправленого диплому, по-перше, в зв'язку з відсутністю зазначення у всіх його документах, що посвідчують особу ( паспорт, навіть Свідоцтво про народження тощо), зазначення по-батькові, тоді як диплом виданий на ім'я ОСОБА_2. По-друге, в дипломі помилково зазначено про присвоєння йому кваліфікації "вчителя математики" рішенням державної ексзаменаційної комісії від 24 червня 1981 року, тоді як таке рішення приймалося 19 червня 1981 року. По-третє, що найголовніше, виданий Диплом спеціаліста, в якому зазначено про присвоєння йому кваліфікації "спеціаліста вчителя математики".

Проте, при навчанні та отриманні диплома в 1981 році він не отримував кваліфікацію "спеціаліста", а на час видачі диплому в 2000 році (замість втраченого) кваліфікація спеціаліст присовювалася особам, які пройшли п'ятирічний курс навчання , а він навчався чотири роки, що на теперішній час відповідає кваліфікації "бакалавр". Також підтвердженням того, що він отримав кваліфікацію не спеціаліста, а саме бакалавра, крім терміну навчання, є також навчальний план (кількість навчальних годин) , за яким він отримував освіту "вчителя математики" , відповідає навчальному плану (і навіть менше) на теперішній час освітньому рівню бакалавра .

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з тих підстав, що видані раніше дипломи про вищу освіту є дійсними і не підлягають обміну в зв'язку зі зміною навчальних програм та введенням нових чи скасування певних освітніх рівнів. На час навчання в 1976-1981 роках ОСОБА_2 отримав базову повну вищу освіту і здобув кваліфікацію "вчителя математики" - тобто здобув повну вищу освіту , фактично отримав освітній рівень спеціаліста. Стосовно наявності в Дипломі помилки щодо рішення державної екзаменаційної комісії, дійсно визнав наявність помилки, проте зазначив, що в дипломах нового зразка взагалі відсутня така строка. Не заперечував проти видачі Диплому позивачеві без зазначення по-батькові.

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

21 червня 2000 року ОСОБА_2 правопопередником відповідача виданий Диплом спеціаліста ЛП ВС №011188 про те, що останній закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут за спеціальністю "Математика" , рішенням державної екзаменаційної комісії від 24.06.1981 р. ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію спеціаліста вчителя математики.

З наданої Університетом Книги протоколів засідань державної екзаменаційної (кваліфікаційної) комісії по фізико-математичному факультету - математичне заочне відділення Миколаївського державного педагогічного інститутут імені В.Г. Белінського (правонаступником якого є відповідач) вбачається, що Протоколом № 13 засідання від 19 червня 1981 року студенту ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію вчителя математики за спеціальністю математика. Відповідна постанова державної екзаменаційної комісії (міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_2) також датована 19 червня 1981 року.

18 квітня 2013 року позивачеві видане повторно Свідоцтво про народження на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі по батькові - прочерк.

12 березня 2013 року позивачеві виданий Паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі по батькові - прочерк.

01.10.2013 року позивачеві видане Пенсійне посвідчення на ім'я ОСОБА_2.

30 квітня 2014 року позивачеві виданий дублікат Атестату про повну загалоьну середню освіту в 1972 році - на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 12.11.1997 року ( як в редакції станом на 2000 рік, так і на час розгляду справи) № 1260 "Про документи про освіту та вчені звання", документи про освіту та вчені звання, видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади, є дійсними й обміну не підлягають.

З листа Відділу ДРАЦС Реєстраційної служби ГУЮ в Миколаївській області вбачається, що перевіркою наявного архівного фонду відділів ДРАЦС м. Миколаєва та Миколаївської області не виявлено факту державної реєстрації зміни імені гр. ОСОБА_2 . В той же часв архіві відділу є актовий запис про народження, складений на гр. ОСОБА_2 за № 19 від 08 трравня 1954 року виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Баштанського району Миколаївської області - графа "По батькові дитини" та, відповідно, відомості щодо присвоєння дитині по батькові в актовому записі відсутні.

Згідно повідомлення Управління ДМС України в Миколаївській області , ОСОБА_2 документувався паспортом громадянина України 12 березня 2013 року - у зв'язку з установленням розбіжностей у записах на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 05.03.2013 відділом ДРАЦС ГУЮ у Миколаївській області, в якому відомості по батькові не зазначені.

Таким чином, в зв'язку з дійсною наявністю розбіжностей (адже вищенаведеними матеріалами справи підтверджується відсутність факту зміни прізвища , ім'я чи по батькові позивача, а саме видача йому повторно усіх документів, що підтверджують особу громадянина України через встановлення зазначених розбіжностей) у написанні анкетних даних особи, якій видано Диплом, а також помилковим зазначенням дати присвоєння кваліфікаційного рівня, такий Диплом підлягає заміні відповідно до п. 3.16 Порядку замовлення документів про освіту державного зразка, видачі та обліку їх карток, затв. Наказом Міністерства освіти та науки України № 811 від 10.12.2003 року з подальшими змінами та доповненнями.

Отже вимоги позову в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, не підлягають задоволенню як безпідставні вимоги позоивача щодо зобов'язання Університету видати йому Диплом бакалавра, який, на його думку, відповідає його освітньо-кваліфікаційному рівню.

Так, з копії Диплому № НОМЕР_3 ( яка зберігається в матеріалах особової справи ОСОБА_2 у відповідача) від 24.06.1981 року вбачається, що Диплом виданий ОСОБА_4 в тому, що він в 1976 році ступив до Миколаївського державного педагогічного інститутут ім. В.Г. Белинського і в 1981 році закінчив повний курс вказаного інституту за спеціальністю "математика" та йому присвоєна кваліфікація "вчитель математики".

Відповідно до Порядку замовлення документів про освіту державного зразка, видачі та обліку їх карток, затв. Наказом Міністерства освіти та науки України № 811 від 10.12.2003 року з подальшими змінами та доповненнями визначено, що дублікат Картки 9 диплому) - це другий примірник, який має однакову з оригіналом юридичну силу. Отже, у дубликаті документу про здобуття вищої освіти не може бути зазначено будь-яких інших відомостей ( крім виправлення помилок ), ніж зазначені при видачі диплому.

Проте, можливість "співставлення" вимог до освітнього рівня вищої освіти , встановлених у 1976-1981 роках, з вимогами, які ставляться до освітніх рівнів базової та повної вищої освіти в Україні в 2000-2014 роках , на що в обгрунтування своїх вимог в цій частині посилається позивач, не передбачена жодними нормативно-правовими актами , і взагалі саме тлумачення такого застосування є хибним.

За такого, оскільки ОСОБА_2 посилається на вимоги діючого законодавства України про освіту - положення ЗУ "Про освіту", "Про вищу освіту", які регулють інші освітньо-кваліфікаційні рівні вищої освіти в Україні ( бакалавр, спеціаліст, магістр тощо - станом на час розгляду справи) , ніж були встановлені діючим законодавством на час отримання ним такої вищої освіти - позовні вимоги в частині зобов'язання Університету видати йому диплом бакалавра безпідставні.

Як наслідок, оскільки з заяви ОСОБА_2 вбачається, що він звертався до Університету в серпні 2014 року з заявою про заміну диплома спеціаліста саме на диплом освітнього рівня бакалавр , в чому йому і було відповідачем , позовні вимоги про визнання такої відмови неправомірною задоволенню також не підлягають.

На підставі вищевикладного, у відповідності до наведених норм права , позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - в частині зобов'язання відповідача видати ОСОБА_2 Диплом про закінчення в 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту за спеціальністю "Математика" та присвоєння кваліфікації "Вчителя математики" - в зв'язку з усуненням виявлених розбіжностей та помилок та у чіткій відповідності до первісно виданого Документу.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського видати ОСОБА_2 Диплом про закінчення в 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту за спеціальністю "Математика" та присвоєння кваліфікації "Вчителя математики".

Стягнути з Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.