У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, на ухвалу Хустського районного суду від 30 червня 2011 року справу за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Корнути В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2, -

у с т а н о в и л а :

У червні 2011 року головний державний виконавець Корнута В.В. в порядку ст.377-1 ЦПК України, п.18 ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до суду з поданням, в якому просив встановити запобігання та недопущення виїзду з України ОСОБА_2, якого тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон та заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Хустського РВ ГУМВС України у Закарпатській області видавати ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Виконання ухвали суду доручити Державній прикордонній службі України та Хустському РВ УМВС України в Закарпатській області за місцем проживання боржника.

Ухвалою Хустського районного суду від 30 червня 2011 року (а.с. 17-18) подання державного виконавця задоволено. Встановлено запобігання та недопущення виїзду з України громадянина ОСОБА_2 Виконання ухвали доручено Державній прикордонній службі України та Хустському МВ УМВС України у Закарпатській області за місцем проживання боржника.

В апеляційній скарзі представник боржника просить поновити строк на подання апеляційної скарги. Скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця (а.с. 21-22).

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув дане подання без участі боржника, а тому він не мав можливості подати свої заперечення по суті справи.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та ухилення боржника від виконання рішення суду. Крім того, державним виконавцем не зазначено про існування перешкод для виконання рішення суду, зокрема, за рахунок реалізації зареєстрованого за боржником нерухомого та рухомого майна.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання рішення Хустського районного суду від 23 вересня 2010 року (набрало законної сили 05 жовтня 2010 року), яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 60 870,00 грн. та судові витрати у розмірі 728,70 грн., зазначеним судом 22 жовтня 2010 року був виданий виконавчий лист (а.с.4).

Постановою головного державного виконавця Корнути В.В. від 05 листопада 2010 року було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с. 5).

З метою здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду державним виконавцем були здійснені дії спрямовані на виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, в результаті яких з'ясовано, що у боржника таке майно відсутнє (правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку в архіві Хустського управління держкомзему відсутні; реєстрація технічних засобів по інспекції держтехнагляду в Хустському районі відсутня, нерухоме майно у Хустському державному підприємстві технічної інвентаризації та автотранспортні засоби у Хустському ВРЕР ВДАІ - не зареєстровано). Зі слів сусідів боржника з'ясовано, що він виїхав за межі України (а.с. 7 - 13).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 грудня 2014 року справу було повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткової ухвали, оскільки резолютивна частина ухвали Хустського районного суду від 30 червня 2011 року не містила всієї необхідної для виконання рішення інформації (а.с. 27), на виконання вимог якої судом першої інстанції 22 січня 2015 року була постановлена додаткова ухвала (а.с. 34-35).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року було задоволено клопотання представника боржника та поновлено ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження ухвали Хустського районного суду від 30 червня 2011 року.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (п.18 ч.3 ст.11 Закону). Зазначене узгоджується і з положеннями ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", якими встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Дане питання, згідно з ст. 377-1 ЦПК України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Хустського районного суду від 23 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, більше чотирьох років залишається невиконаним боржником, незважаючи на вжиті державним виконавцем заходи для його виконання. Звертаючись з апеляційною скаргою боржник не надав суду доказів належного виконання свого зобов'язання, що свідчить про його ухилення від виконання рішення Хустського районного суду від 23 вересня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Проте, викладення резолютивної частини ухвали Хустського районного суду від 30 червня 2011 року та додаткової ухвали цього ж суду 22 січня 2015 року, не відповідає вимогам ст.377-1 ЦПК України, оскільки зазначена норма передбачає обмеження у праві виїзду взагалі, а не способи обмеження.

На суд покладено функцію вирішення питання про обмеження виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

Крім того, резолютивні частини зазначених ухвал суду першої інстанції ме містять всієї необхідної інформації про стягувача та боржника, що може утруднити виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому до уваги взяті бути не можуть.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст, 307, 312, 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, задовольнити частково.

Ухвалу Хустського районного суду від 30 червня 2011 року та додаткову ухвалу Хустського районного суду від 22 січня 2015 року скасувати.

Подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції задовольнити частково.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі України до виконання рішення Хустського районного суду від 23 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2) суми боргу у розмірі 60 870,00 грн. та судових витрат у розмірі 728,70 грн.

В решті подання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :

Джуга С.Д. Боднар О.В. Кемінь М.П.