Провадження №2/193/16/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

22 січня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

особи, що беруть участь у справі:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник третьої особи

Запорізька сільська рада Демченко Л. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник позивача -ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Запорізька сільська рада Софіївського району Дніпропетровської області про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТ АНОВИВ:

08 липня 2014 року позивач звернулася до суду просить витребувати із чужого незаконного володіння майно, а саме: земельні ділянки які належать позивачу на праві власності згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0, 1095 га і 0,2500 га на яких знаходиться нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача звільнити земельні ділянки.

Позивач посилається на те, що після смерті її дядька ОСОБА_5 дісталася спадщина на земельні ділянки згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1.

26.06.2013 року згідно рішень суду позивач зареєструвала право власності на земельні ділянки відповідно до державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства.

На спірних земельних ділянках, які належать позивачу на праві власності розташований будинок, господарські споруди, а саме: гараж, два сараї, погреб, басейн, асфальтне замощення. Дані земельні ділянки займає відповідач ОСОБА_3

Позивач зверталась до відповідача з вимогою про звільнення земельних ділянок. Також позивач зверталась до міліції та голови Софіївської районної ради , але всі намагання були марними. При зверненні до голови Запорізької сільської ради, він порадив позивачу звернутися до суду.

Із за того, що відповідач ОСОБА_3 незаконно займає земельні ділянки , позивач не може користуватися вільно на свій власний розсуд будівлями, які знаходяться на земельних ділянках. ОСОБА_3 , має своє помешкання та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але проживає у будинку, який розташований на земельних ділянках, які належать позивачу.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує на задоволенні позову наполягає.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримує, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, вважає дії позивача незаконними.

Представник третьої особи Демченко Л. М (представник Запорізької сільської ради) у судовому засіданні посилається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, позивача, та відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як встановлено судом, що земельні ділянки згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1, належали на праві власності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого він заповідав все своє майно, яке буде належати йому на день смерті в тому числі житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 та належні йому земельні ділянки (паї) згідно державних актів ДП № 029396та ДП № 077478 виданих на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації від 07.06.2002 року № 213-р від 14.11.2003 року, № 374-Р ОСОБА_1 (а.с. 53).

ОСОБА_1, яка доводиться племінницею ОСОБА_5, прийняла спадщину після смерті дядька. Право власності на спірне майно зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з реєстру прав власності (а.с. 54, 55). Реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки, згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 проведена на підставі рішення Софіївського районного суду від 02 квітня 2013 року (а.с. 147). Дана державна реєстрація ніким не оспорена і не скасована. Право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки не припинено.

Згідно зі ст.. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації.

На спірних земельних ділянках, які належать позивачу на праві власності розташований будинок, господарські споруди, а саме: гараж, два сараї, погреб, басейн, асфальтне замощення. Дані земельні ділянки займає відповідач ОСОБА_3

Позивач зверталась до відповідача з вимогою про звільнення земельних ділянок, про що свідчить письмове звернення до відповідача (а.с. 100). Також позивач зверталась до міліції з заявою про притягнення відповідача до відповідальності, на підставі того, що вона проживає незаконно за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 102) та голови Софіївської районної ради з аналогічною заявою (а.с.104) , але всі намагання були марними. При зверненні до голови Запорізької сільської ради, він порадив позивачу звернутися до суду (а.с.106) .

Відповідач ОСОБА_3, згідно наданих заперечень, вказує, що позивач запропонувала її сім»ї проживати у будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1, на що відповідач погодилась на цю пропозицію. І з того часу вона проживає у даному будинку, який розміщений на спірних земельних ділянках (а.с. 132) .

Таким чином, відповідач, проживаючи у житловому будинку розташований за адресою АДРЕСА_1 займає земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_1, яка вселилася до будинку з дозволу ОСОБА_1, але на даний час користується ним без відповідної правової підстави, і відповідно спірними земельними ділянками.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не набула право власності на земельні ділянки відповідно до діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач користується спірними земельними ділянками без відповідної правової підстави та відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України зобов'язана повернути земельні ділянки, згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки ОСОБА_1 є законним власником земельних ділянок, згідно державних актів серії ДП № 020436 та ДП № 020437 площею 0,1095 га та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого сільського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1, право власності позивача на земельні ділянки не припинено та державна реєстрація не оспорена і не скасована, суд вважає, що ОСОБА_3, проживаючи у спірному будинку, протиправно позбавляє позивача права власності на спірні земельні ділянки та обмежує її у володінні та користуванні земельними ділянками.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати в сумі 397,00 грн. на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 14, 15, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, 321, 334, 387, 391, 1212 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 майно а саме: земельні ділянки, які належать ОСОБА_1 на праві власності згідно державних актів серії ДП №020436 та ДП №020437 площею 0,1095 га і 0,2500 га на яких знаходиться нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1.

Зобов»язати ОСОБА_3 звільнити земельні ділянки, які належать ОСОБА_1 на праві власності згідно державних актів серії ДП №020436 та ДП №020437 площею 0,1095 га і 0,2500 га на яких знаходиться нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 та передати їх ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 397,00 (триста дев»яносто сім) грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2015 року.

Суддя О.В. Шумська