АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/866/15 Головуючий 1 інст. - Березовська І.В.
Справа № 635/4585/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» березня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Івах А.П., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи, які заявляють самостійні вимоги - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_2 про визнання довіреності частково недійсною та визнання договору купівлі-продажу недійсним, за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи, які заявляють самостійні вимоги - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_1 про визнання довіреності частково недійсною та визнання договору купівлі-продажу недійсним, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи, які заявляють самостійні вимоги - ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_2 про визнання довіреності частково недійсною та визнання договору купівлі-продажу недійсним, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9 ОСОБА_14, Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи, які заявляють самостійні вимоги - ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання довіреності частково недійсною та визнання договору купівлі-продажу недійсним, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи, які заявляють самостійні вимоги - ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_2 про визнання довіреності частково недійсною та визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року ОСОБА_15, правонаступником якої є ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним та в подальшому доповненим позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7; у травні 2008 року ОСОБА_16, правонаступником якої є ОСОБА_1 звернулася через свого представника ОСОБА_1 до суду з зазначеним та в подальшому доповненим позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7; у серпні 2008 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_17, правонаступником якої є ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним та в подальшому доповненим позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7; у серпні 2008 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4, яка є правонаступником ОСОБА_18 звернулася до суду з зазначеним та в подальшому доповненим позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7; у серпні 2008 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_12 звернувся до суду з зазначеним та в подальшому доповненим позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7. В обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, ОСОБА_15, правонаступником якої є ОСОБА_2, посилалась на те, що їй 30.09.2003 року Циркунівською сільською радою видано свідоцтво про право власності на майновий пай ХА № 122015, який склав 0,374847% від всього розпайованого майна на суму 10599, 00 грн. 17.11.2004 року шляхом обману з боку ОСОБА_6 вона оформила довіреність на ОСОБА_6, за якою він мав право тільки на оформлення документів щодо виділу майна за її паєм в натурі, а не право на продаж, обмін, заставу, оренду спірного майна, оскільки свого волевиявлення на це вона не давала. У 2007 році їй стало відомо, що її майно - її частку в нежитловій будівлі - корівнику № 2, який розташовано по АДРЕСА_1 в с. Циркуни Харківського району Харківської області ОСОБА_6 без її згоди в результаті зловмисної домовленості з ОСОБА_7 продав ОСОБА_7 на підставі довіреності. Просила визнати недійсною довіреність від 17.11.2004 року в частині розпорядження майном, передачі в оренду, заставу, здійснення купівлі-продажу та договір купівлі - продажу; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» анулювати свідоцтва про право власності на спірне майно, поновити її право власності на частину цієї будівлі та стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати в сумі 782,00 грн.

ОСОБА_16, правонаступником якої є ОСОБА_1, посилалась на те, що у 2003 році вона отримала свідоцтво про право власності на майновий пай в КСП «Циркунівський». 17.11.2004 року вона шляхом обману з боку ОСОБА_6 оформила довіреність на ОСОБА_6, за якою він мав право на оформлення документів щодо виділу майна за її паєм в натурі, а не право на продаж, обмін, заставу, оренду спірного майна, оскільки свого волевиявлення на це вона не давала. 01.06.2005 року ОСОБА_6 без її згоди в результаті зловмисної домовленості з ОСОБА_7 уклав від її імені та ще від імені 5 фізичних осіб договір купівлі - продажу нежитлової будівлі - корівнику № 2, який розташовано по АДРЕСА_2 Харківського району Харківської області, вартість якого склала 75400, 00 грн., за 30000,00 грн. Своє волевиявлення на продаж цього майна ОСОБА_6 вона не давала. Зазначила, що договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчено, ціна спірного майна з нею не оговорювалася, грошей від його продажу вона не отримала. Підкреслила, що в довіреності не вказана дійсна сума паю: замість 10771,00 грн., яку зазначено в майновому сертифікаті, вказано 3435, 00 грн. Розмір її частки, який зазначено в свідоцтві про право власності на її ім'я та за яким оформлявся договір купівлі-продажу, також не відповідає дійсності, оскільки в 189/1000 часток від всього пайового фонду входить і частка померлого чоловіка ОСОБА_19, яку вона як спадкоємець на час укладання договору не отримала. Свідоцтво про право власності на спадщину вона отримала у травні 2005 року. Просила визнати недійсними довіреність від 17.11.2004 року в частині розпорядження майном, передачі в оренду, заставу, здійснення купівлі-продажу та договір купівлі - продажу; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» анулювати свідоцтва про право власності на спірне майно, поновити її право власності на частину цієї будівлі та стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 12774,00 грн. та судові витрати в сумі 6984,00 грн.

ОСОБА_17, правонаступником якої є ОСОБА_3, посилалась на те, що 17.11.2004 року вона шляхом обману з боку ОСОБА_6 підписала довіреність на ОСОБА_6 з правом на оформлення виділу в натурі частини майна зі спільного майна КСП «Циркунівський». Зазначила, що у 2007 році їй стало відомо, що ОСОБА_6 без її згоди в результаті зловмисної домовленості з ОСОБА_7 продав належне їй майно - корівник № 2, який розташовано по АДРЕСА_1 в с. Циркуни Харківського району Харківської області ОСОБА_7 на підставі довіреності від 17.11.2004 року. Вказала, що надала ОСОБА_6 за довіреністю тільки право на виділення майна в натурі. Просила визнати недійсними довіреність від 17.11.2004 року в частині розпорядження майном, передачі в оренду, заставу, здійснення купівлі-продажу та договір купівлі - продажу; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» анулювати свідоцтва про право власності на спірне майно, поновити її право власності на частину цієї будівлі та стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати в сумі 844,00 грн.

ОСОБА_4, яка є правонаступником ОСОБА_18, посилалась на те, що 17.11.2004 року ОСОБА_18 шляхом обману з боку ОСОБА_6 підписала довіреність на ОСОБА_6 з правом на оформлення виділу в натурі частини майна зі спільного майна КСП «Циркунівський». Зазначила, що у 2007 році їй стало відомо, що ОСОБА_6 без її згоди в результаті зловмисної домовленості з ОСОБА_7 продав належне їй майно - корівник № 2, який розташовано по АДРЕСА_2 Харківського району Харківської області ОСОБА_7 на підставі довіреності від 17.11.2004 року. Вказала, що надала ОСОБА_6 за довіреністю тільки право на виділення майна в натурі. Просила визнати недійсними довіреність від 17.11.2004 року в частині розпорядження майном, передачі в оренду, заставу, здійснення купівлі-продажу та договір купівлі - продажу; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» анулювати свідоцтва про право власності на спірне майно, поновити її право власності на частину цієї будівлі та стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати в сумі 2829,00 грн.

ОСОБА_5 посилався на те, що 26.09.2003 року Циркунівська сільська рада видала йому свідоцтво про право власності на майновий пай ХА № 122012 в спільному майні КСП «Циркунівський». Зазначив, що 17.11.2004 року він шляхом обману з боку ОСОБА_6 підписав довіреність на ОСОБА_6 з правом на оформлення виділу в натурі частини майна зі спільного майна КСП «Циркунівський», а також за усною домовленістю про оренду майна, яке буде в майбутньому виділено в натурі по ціні, що відповідає ? частини суми його складовій, про що буде в майбутньому складено письмовий договір. Оплату ОСОБА_6 за оренду не проводив та відмовився від письмового договору про оренду майна. В 2007 році він дізнався, що ОСОБА_6 без його згоди в результаті зловмисної домовленості з ОСОБА_7 продав ОСОБА_7 його частку в будівлі корівника. Просив визнати недійсними довіреність від 17.11.2004 року в частині розпорядження майном, передачі в оренду, заставу, здійснення купівлі-продажу та договір купівлі - продажу; зобов'язати Комунальне підприємство «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» анулювати свідоцтва про право власності на спірне майно, поновити йому право власності на частину цієї будівлі та стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати в сумі 2762,00 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2009 року та ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 червня 2013 року позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25.11.2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12 подали апеляційну скаргу, в якій просили рішення - скасувати, ухвалити нове, яким їх позовні вимоги задовольнити. При цьому посилалися на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклали позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи позивачам в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справ в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_12 були членами КСП «Циркунівський», в якому відбулось розпайювання майна, внаслідок якого ОСОБА_16 стала власником майнового паю в розмірі 3435,00 грн. або 0,121492 % згідно свідоцтва ХА-ХХV № 230235 про право власності на майновий пай члена КСП, виданого Циркунівською сільською радою 24 жовтня 2003 року; ОСОБА_15 - власником майнового паю в розмірі 10599,00 грн. або 0,374847% згідно свідоцтва ХА № 122015 про право власності на майновий пай члена КСП, виданого Циркунівською сільською радою 30 вересня 2003 року; ОСОБА_18 - власником майнового паю в розмірі 11174,00 грн. або 0, 395200% згідно свідоцтва ХА № 122116 про право власності на майновий пай члена КСП, виданого Циркунівською сільською радою 06 жовтня 2003 року; ОСОБА_17 - власником майнового паю в розмірі 9523, 00 грн. або 0,336808% згідно свідоцтва ХА № 122010, виданого Циркунівською сільською радою 23 вересня 2003 року; ОСОБА_5 - власником майнового паю в розмірі 12526,00 грн. або 0,443001% згідно свідоцтва ХА № 122012 про право власності на майновий пай члена КСП, виданого Циркунівською сільською радою 26 вересня 2003 року.

На підставі протоколу № 1 зборів спостережної ради реорганізованого підприємства від 24.12.2003 року ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_5 виділено в рахунок майнового паю нежитлову будівлю - корівник № 2 відділення № 2 загальною вартістю 75400,00 грн. Комісією у складі директора ТОВ АПП «Циркунівське» Лубянкіна В.Ю., голови спостережної ради Дзюби Н.В., повноважної особи від спілки пайщиків ОСОБА_22 з одного боку та ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_5 з іншого боку 17 березня 2004 року складено акт № 28 прийому та передачі спірного майна у власність зазначеним особам.

17 листопада 2004 року між ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 укладено довіреність, якою вони уповноважують ОСОБА_6 бути їх представником у відповідних органах з питання виділення у натурі належного їм майна у розмірі майнового паю, згідно вищезазначених свідоцтв, користуватися та розпоряджатися (продавати, за ціну і на умовах на свій розсуд, обмінювати, заставляти, страхувати, здавати в оренду) належне їм майно, отримане на підставі зазначених свідоцтв. Для чого надали йому право подавати від їх імені заяви, одержувати необхідні довідки, свідоцтва і інші документи, розписуватися за них, укладати договори: завдатку, міни, застави, оренди, купівлі - продажу, одержувати належні їм гроші, від продажу належного їм майна. Строк довіреності сплив 17 листопада 2007 року.

Згідно технічного паспорту від 16.03.2005 року на виробничий будинок - корівник по АДРЕСА_1 в с. Циркуни Харківського району Харківської області та свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САА №№ 541984, 541985, 541986 від 04.05.2005 року та серії САА №№ 541987, 541988, 541989, 541990, виданих виконкомом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, рішення Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області № 100 від 12.04.2005 року, зареєстрованих відповідно 04.05.2005 року та 05.05.2005 року в КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» номер запису : 42, в книзі : 1, реєстраційний номер нерухомості - 10672620 право приватної власності на спірне нерухоме майно зареєстровано в наступних частках: за ОСОБА_16 - 189/1000 з урахуванням спадкового майна померлого чоловіка, ОСОБА_11 - 122/1000, ОСОБА_15 - 141/1000, ОСОБА_18 - 126/1000, ОСОБА_17 - 126/1000, ОСОБА_10 - 187/1000, ОСОБА_5 - 87/1000.

01 червня 2005 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_5, та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_7 прийняв нежитлову будівлю - корівник літ. «А-1» - шл/блок, загальною площею 1105,90 кв. м. за 30000,00 грн., загальна вартість якого на підставі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7367929 від 27 травня 2005 року склала 29880,00 грн.

Згідно матеріалів технічної інвентаризації право власності на спірну нежитлову будівлю зареєстровано в цілому на підставі договору купівлі - продажу за ОСОБА_7

Згідно квитанції № 201 від 21.08.2008 року на депозитний рахунок ОСОБА_16 у філії АБ «Автозазбанк» в м. Харкові зараховано 7100,00 грн.; згідно заборній відомості від 27.02.2005 року, 10.02.2005 року, 30.12.2006 року за договором купівлі - продажу відповідно ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_6 грошову компенсацію в сумі 4800,00 грн. та пшениці на суму 500,00 грн.,ОСОБА_5 - грошову компенсацію в сумі 6460,00 грн., ОСОБА_18 - грошову компенсацію в сумі 5587,00 грн., ОСОБА_17 - грошову компенсацію в сумі 4761,00 грн., що підтверджено їх підписами, (а. с. 84, 85,88, 89, 90, 264, т.2).

Після смерті ОСОБА_18, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року правонаступником стала ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_15, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, правонаступником став ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_17, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, правонаступником став ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_16, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року правонаступником стала ОСОБА_1

В суді апеляційної інстанції позивачі та їх представник пояснили, що ніяких грошових коштів їх спадкодавці не отримували, а отримані ними грошові кошти є орендною платою за оренду земельних ділянок, однак належних та допустимих доказів відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України в підтвердження своїх пояснень не надали, а зазначені в матеріалах справи докази не спростували.

Посилання позивачів на те, що зміст довіреності не містить повноважень ОСОБА_6 на укладання договору купівлі-продажу власників майна; в довіреності не зазначено місце її посвідчення; що правочин вчинено в інтересах ОСОБА_6, тому позов необхідно задовольнити, судовою колегією не приймаються.

Як сама довіреність, так і її видача є одностороннім правочином, юридичним фактом, щодо якого в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Як вбачається з змісту довіреності вона надавала ОСОБА_6 право від імені ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 бути їх представником у відповідних органах з питання не тільки виділення в натурі належного ним майна у розмірі майнового паю згідно вищезазначених свідоцтв, а й давала право на користування, розпорядження, продаж за ціну і на умовах на свій розсуд, обмін, заставу, страхування, оренду належного їм майно, яке отримано на підставі зазначених свідоцтв, укладання договорів, зокрема договору купівлі-продажу. Довіреність підписано ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 Будь - яких заперечень, зауважень, зокрема відсутності повноважень на розпорядження майном, зокрема на укладання ОСОБА_6 від їх імені договору купівлі-продажу на виділену в натурі нежитлову будівлю із розпайюваного майна ТОВ АПП «Циркунівське» вона не містила. Довіреність оформлено нотаріально в місті Мерефа Харківського району Харківської області приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області з додержанням вимог, передбачених пунктом 11, 146 Інструкції про порядок вчинення нотаріальної дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, яка діяла на час виникнення спірних відносин, в межах нотаріального округу . В довіреності чітко визначені юридичні дії, які належить учинити представникові ОСОБА_6 Зазначена в довіреності сума паю, зокрема ОСОБА_16, яка збільшилася за рахунок спадкового паю померлого чоловіка ОСОБА_16 не вплинула на зміст визначених юридичних дій ОСОБА_6, оскільки довіреність надавала право ОСОБА_6 розпоряджатися (продавати, за ціну і на умовах на свій розсуд, обмінювати, заставляти, страхувати, здавати в оренду) майном, а не майновим паєм, власником якого на час укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_16 вже була. Наявність родинних зв'язків, проживання за однією адресою не свідчать про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є членами однієї сім'ї, ведуть спільне господарство, тому вважати що правочин вчинено в інтересах ОСОБА_6 підстав немає.

Доводи позивачів та їх представника стосовно того, що свого волевиявлення на укладання довіреності в частині розпорядження майном вони не давали, їх ввели в оману, тому необхідно визнати довіреність в цій частині недійсною, є необґрунтованими.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги є підставою недійсності правочину (ч.1 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Обман-це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов'язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Як вбачається з матеріалів справи доказів того, що при укладанні довіреності ОСОБА_6 ввів ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_17, та ОСОБА_5 в оману матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції спадкоємці та їх представник не надали. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначену довіреність та укладений договір купівлі-продажу не оскаржували.

Відмовляючи позивачам в задоволенні позову в частині визнання частково недійсною довіреність, суд першої інстанції ретельно перевірив обставини справи, надав належну оцінку доказам у справі і дійшов обгрунтованого висновку щодо безпідставності заявлених вимог.

Твердження позивачів та їх представника стосовно того, що при укладенні договору купівлі-продажу спірного майна має місце зловмисна домовленість між ОСОБА_6, ОСОБА_7 також є необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. За змістом зазначеної норми закону необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою, є в сукупності: а) наявність умисного зговору між представником потерпілої сторони правочину і другої сторони з метою отримання власної або обопільної вигоди; б) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; в) дії представника здійснювалися в межах наданих йому повноважень.

Доказів зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції ані спадкоємці, ані їх представник не надали.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд першої інстанції виходив з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності.

Зокрема, з'ясував, що ОСОБА_6 був наділений як представник його довірителями повноваженнями на вчинення договору купівлі-продажу майна, що ОСОБА_6 діяв в межах наданих йому повноважень та що вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 немає.

За таких обставин судова колегія вважає, що з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України суд першої інстанції, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обгрунтованого висновку щодо залишення позову без задоволення.

Оскільки ухвалене судове рішення відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії