Справа 521/1145/15-ц
Провадження № 2/521/2166/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мирончук Н.В.,
при секретарі - Варналій К.О.,
відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання демонтувати замок,-
Свої позовні вимоги, позивач обґрунтувала наступним.
Позивач являється власником квартири АДРЕСА_1 корп.2, в м.Одесі. Раніше на вхідних дверях підїзду їх будинку стояв кодовий замок, але рішенням декількох мешканців будинку, без згоди позивача, замок на вхідних дверях в будинок було замінено з кодового на замок, який відкривається ключем.
Позивач вказує, що вона перебуває на постійному амбулаторному лікуванні у кардіолога і терапевта в КУ «МК №16» та періодично потребує невідкладної медичної допомоги, але працівники медичної допомоги через відсутність ключа від дверного замка не можуть потрапити до її квартири.
На думку позивача, даний факт є загрозою для її життя та здоров'я. По факту встановлення замка на вхідних дверях в підїзд будинку, позивач неодноразово зверталась до Малиновської районної адміністрації та КП ЖКС «Черемушки» з проханням демонтувати замок, однак їй в цьому було відмовлено.
06.03.2012 р. вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати замок на вхідних дверях будинку №14 корп. 2 по вул. Варненська в м.Одесі.
Цей позов, рішенням суду було задоволено та за рішенням суду, було демонтовано замок.
Однак, за неділю до звернення позивачки з зазначеним позовом до суду, на її думку, ОСОБА_2 знову встановив замок на дверях будинку №14 корп. 2 по вул. Варненська в м.Одесі.
У звязку з вказаним, позивач просила зобов'язати відповідача демонтувати замок на вхідних дверях будинку.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. При цьому позивачка зазначила, що хто саме встановив повторно замок на вхідних дверях підїзду їх будинку, вона не бачила, але бачила, що замок знову був встановлений. Якщо це не відповідач зробив, то нехай вкаже на того, хто повісив замок, а ні, то нехай сам відповідає за позовними вимогами.
Крім того, покійна жінка з їх підїзду їй говорила, що збирали гроші на замок жильці будинку. Отже, вона вважає, що замок знову на вхідних дверях будинку №14 корп. 2 по вул. Варненська в м.Одесі встановив ОСОБА_2
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити позивачу в його задоволенні та пояснив, що замок на вхідних дверях будинку раніше ним був встановлений особисто, однак за рішенням суду, він був демонтований.
Після цього, у них в підїзді, невідомими особами було вкрадено деталі з розподільчого щитка лінії електромереж і у звязку з цим, хтось з мешканців будинку повторно встановив замок на дверях, хто це зробив, йому невідомо. Він цей замок не встановлював.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, оцінивши докази, відповідно до вимог ст.ст.57-65 ЦПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Рішенням суду від 30.08.2012 року, було задоволено позовні вимоги позивача та прийнято рішення про зобовязання відповідача ОСОБА_2, демонтувати замок на вхідних дверях будинку №14 корп. 2 по вул. Варненська в м.Одесі.(а.с.4-5)

Зазначене рішення суду було виконано та було демонтовано замок, що сторонами у судовому засіданні не заперечувалось.

Оскільки, знову появився замок на дверях будинку №14 корп. 2 по вул. Варненська в м.Одесі, то позивачка знову звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, демонтувати замок на вхідних дверях будинку №14 корп. 2 по вул. Варненська в м.Одесі.

В судовому засіданні, позивачкою надано до матеріалів справи, ксерокопію аркушу бумаги, на якому частина тексту не затерта, проглядається слідуючий печатний текст: «Жильцы!______________ №59 суд обязал______________________ замка___________________ до лучших времен».(а.с.31). Як вказала в судовому засіданні позивачка, цей аркуш бумаги висів на дверях будинку, як оголошення. Хто повісив цей аркуш бумаги, вона не бачила, але Вона вважає? що його повісив відповідач, оскільки вже було рішення суду стосовно нього, що він раніше встановлював замок.

Інших доказів по справі, до суду не надано.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, доказів того, що повторно замок було встановлено саме відповідачем ОСОБА_2, позивачем до суду не надано.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

З вищенаведених норм Цивільного Кодексу України випливає, що особа, яка звернулась до суду з позовом, повинна надати докази на підтвердження своїх позовних вимог.

Посилання позивача на те що, раніше відповідачем було встановлено замок, який за рішенням суду, було демонтовано, і можливо передбачити, що відповідач повторно встановив замок на дверях підїзду будинку, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки позивач не надала до суду доказів того, що другий замок також встановив відповідач.

З огляду на викладене, позивач був зобов'язаний довести в порядку, визначеному чинним законодавством, факт порушення її прав саме відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, позивачем не доведено зазначене ним у позові на підтвердження позовних вимог до відповідача ОСОБА_2

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 11, 60, 61,88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зобовязання ОСОБА_2 демонтувати замок на дверях будинку №14 корп. 2 по вул. Варненська в м.Одесі та стягнення витрат, повязаних з розглядом справи, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.10.2015 року.

Суддя Н.В. Мирончук