Провадження №2/761/1222/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.,

при секретарі Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014р. ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (Відповідач, Банк) про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, в якому просив стягнути з Відповідача на його користь кошти за Договором № 1061/2011-222 від 11.11.2011р. у розмірі 1 555 000,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 2011 року між ним та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» було укладено Договір банківського вкладу «Ювілейний» в національній валюті з щомісячною сплатою процентів № 1061/2011-222. Відповідно до умов даного договору Позивач передав Банку грошові кошти в сумі 1 555 000,00 грн., які перераховуються на особовий рахунок № НОМЕР_1, на строк 20 місяців з 11.11.2011р. по 11.07.2013р., зі сплатою відсотків за ставкою 20% річних. Згідно п.1.2. Договору нарахування відсотків здійснюється банком щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році. Сплата процентів вкладнику здійснюється щомісячно, в перший календарний день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування, та в день повернення суми вкладу. На виконання умов Договору № 1061/2011-222, Позивач вніс кошти на депозит у сумі 1 555 000,00 грн. 03 листопада 2014 року Позивач звернувся до Київського регіонального відділення з метою повернути кошти за Договором банківського вкладу, проте, при звернення до банку з'ясувалось, що вклад Позивача відсутній, за твердженнями працівників банку відбулось незаконне привласнення коштів Позивача колишніми працівниками Київського регіонального відділення і на даний час триває досудове розслідування щодо цього факту в рамках кримінального провадження. Так, СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002551 від 19.03.2014р. за фактом зловживання працівниками ПАТ КБ «Хрещатик» своїм службовим становищем, а саме щодо привласнення грошових коштів в сумі 14 399 534,67 грн., 274 128 доларів США та 188 835 євро, які були їм ввірені, тобто за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_1 визнано потерпілим. Проте, Позивач вважає, що проведення розслідування у кримінальній справі не є перешкодою для повернення Позивачу коштів, так як він укладав договір безпосередньо з банком як юридичною особою і саме банк взяв на себе зобов'язання, тому відмова банку повернути вклад є безпідставною та неправомірною.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 10.11.2014р. вказану справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 26.01.2015р. (а.с.16).

В судовому засіданні 26.01.2015р. Позивачем подано додаткові пояснення до позовної заяви (а.с.21-22), в яких він зазначив, що в межах кримінального провадження за фактом зловживання працівниками ПАТ КБ «Хрещатик» своїм службовим становищем, була проведена почеркознавча та технічна експертизи документів. Так, висновком експерта від 29.12.2014р. № 572/тдд при дослідженні заяви на видачу готівки № 17 від 14.06.2013р., заяви на переказ готівки № 18 від 11.07.2013р., заяви на видачу готівки № 10 від 11.07.2013р, заяви від 11.06.2013р. на суму 1 млн. грн., додаткової угоди № 01 від 14.06.2013р., Договору № 222D-380776 банківського вкладу «Оберіг» від 11.07.2013р., заяви від 11.07.2013р. було встановлено, що в вищезазначених документах підписи не виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідач в судовому засіданні 26.01.2015р. надав суду заперечення на позов (а.с.39-41), в яких зазначив, що депозитна справа за Договором банківського вкладу № 1061/2011-222 від 11.11.2011р. містить заяву на видачу готівки № 17 від 14.06.2013р. відповідно до якої Позивачем достроково повернуто частину вкладу в сумі 992 684,93 грн., окрім того, повернення коштів підтверджується заявою від 11.06.2013р. про повернення частини вкладу в сумі 1 000 000,00 грн. та виписками з особового рахунку Позивача за період з 11.11.2011р. по 11.07.2013р. У зв'язку з частковим вилученням з рахунку № НОМЕР_1 коштів у розмірі 1 000 000,00 грн., сторонами було укладено Додаткову угоду № 01 до Договору № 1061/2011-222 Депозитного вкладу «Ювілейний» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, за якою сума вкладу, що лишилась на депозиті склала 555 000,00 грн. Решта коштів в сумі 555 000,00 грн. видано через касу банку 11.07.2013р по закінченні терміну дії договору, того ж дня в банку було зареєстровано договір, укладений з Позивачем № 222D-380776 від 11.07.2013р. на суму 150 000,00 грн., терміном дії до 11.07.2014р. із щомісячною сплатою відсотків на картковий рахунок у розмірі 17,5% річних. По закінченні терміну дії останнього договору кошти в сумі 150 000,00 грн. перераховані на картковий рахунок позивача. Відповідач зазначив, що на теперішній час у Банку не обліковується Договір банківського вкладу № 1061/2011-222 від 11.11.2011р. у розмірі 1 555 000,00 грн., відповідно до вказаних документів кошти за зазначеним вкладом були повернуті вкладнику. Окрім того, Позивач не звертався до Банку про повернення вкладу 11.07.2013р по закінченні дії Договору № 1061/2011-222, ні 11.07.2014р. після одержання на картковий рахунок коштів в сумі 150 000,00 грн., коли на його думку вклад мав бути в сумі 1 555 000,00 грн., а звернувся з заявою тільки 03.11.2014р.

В судовому засіданні 26.01.2015р. було оголошено перерву до 02.02.2015р. (а.с.50-51).

В судовому засіданні 02.02.2015р. Позивач та його представники - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що він не знімав жодних коштів по Договору банківського вкладу № 1061/2011-222 від 11.11.2011р., не заперечував того факту, що знімав грошові кошти в сумі 150 000,00 грн. по іншому договору.

Представник Відповідача - Домащук Ю.А. проти позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні, подала в судовому засіданні додаткові заперечення на позовну заяву (а.с.55), в яких зазначила, що ймовірно кошти Позивача були незаконно вилучені колишніми працівниками відділення, а натомість внесено ними на рахунок вкладника тільки 150 000,00 грн. та при цьому підписано фіктивний договір від 11.07.2013р. № 222D-380776, по закінченню терміну дії якого кошти в сумі 150 000,00 грн. були перераховані на картковий рахунок позивача. Якщо кошти вносилися і біли протиправно вилучені, банк в даному випадку є також потерпілою особою від незаконних дій, банк не користувався коштами вкладника, не мав можливості вкладати їх в активні операції, хоча й сплачував за договором відсотки, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 листопада 2011 року між ОСОБА_1 (Вкладник, Позивач) та ПАТ КБ «Хрещатик» було укладено Договір № 1061/2011-222 банківського вкладу «Ювілейний» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (20 місяців) (а.с.9-12).

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. Банк приймає грошові кошти Вкладника, в подальшому «Вклад», на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1, що відкривається Банком на його ім'я в сумі 1 555 000,00 грн. на термін з 11.11.2011р. по 11.07.2013р. з процентною ставкою на вклад у розмірі 20% процентів річних. Нарахування процентів здійснюється Банком щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод «факт/факт»). Сплата процентів Вкладнику здійснюється щомісячно, в перший календарний день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування, та в день повернення суми вкладу.

Нарахування процентів по вкладу здійснюється щомісячно на фактичний залишок коштів на Вкладному рахунку, починаючи з наступного дня після надходження грошових коштів на Вкладний рахунок і закінчується в день, який передує поверненню грошових коштів Вкладнику або списанню з Вкладного рахунку Вкладника з інших підстав. Нараховані до сплати проценти обліковуються окремо, до вкладу не додаються і в подальшому проценти на них не нараховуються. Сплата банком процентів здійснюється щомісячно, в перший календарний день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування, та в день повернення суми вкладу, шляхом перерахування їх на картковий рахунок вкладника (п.п.3.1.-3.3. Договору).

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що в останній день терміну розміщення Вкладу, сума вкладу та нараховані проценти за дні поточного місяця повертаються вкладнику шляхом перерахування на картковий рахунок Вкладника, відкритий до цього Договору (відкритий у Банку) та зазначений в заяві при укладенні Договору.

У випадку розірвання Договору (дострокового повернення частини Вкладу) за заявою Вкладника, Банк при поверненні коштів: - до закінчення 12 місяців терміну розміщення вкладу здійснює перерахунок процентів, нарахованих на суму вкладу (частину вкладу) за останні 3 місяці, що передують даті повернення коштів (в т.ч. за фактичний термін розміщення, менший 3-х місяців) за процентною ставкою вкладу на вимогу «Гаманець», діючою на дату укладення даного договору - 3 проценти річних; - після закінчення 12 місяців терміну розміщення вкладу здійснює перерахунок процентів, нарахованих на суму вкладу (частину вкладу) за останній місяць, що передує даті повернення коштів за процентною ставкою вкладу на вимогу «Гаманець», діючого на дату укладення даного договору - 3 проценти річних (п.3.5. Договору).

На виконання умов Договору № 1061/2011-222 від 11.11.2011р. Позивач вніс на депозитний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти на загальну суму 1 555 000,00 грн., що підтверджується Заявою про прийняття коштів на депозитний вклад від 11.11.2011р. (а.с.7) та Заявою на переказ готівки № 31 від 11.11.2011р. (а.с.13).

03 листопада 2014 року Позивач звернувся до Банку з заявою про повернення коштів по договору банківського вкладу «Ювілейний» № 1061/2011-222 від 11.11.2011. в сумі 1 555 000,00 грн. (а.с.8). Проте вказану вимогу, Банк залишив без відповіді та задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач зазначив, що при зверненні до Банку з заявою про повернення коштів, йому було повідомлено, що його вкладу немає, оскільки колишні працівники банку, зловживаючи своїм службовим становищем привласнили грошові кошти клієнтів банку, в тому числі і Позивача.

Так, згідно витягу з кримінального провадження № 0002551 вбачається, що працівники ПАТ «КБ Хрещатик» зловживаючи своїм службовим становищем привласнили грошові кошти в сумі 14 399 534,67 грн., 274 128,00 доларів США та 188 835,00 євро, яким були їм ввірені, чим завдали матеріальної шкоди ПАТ «КБ Хрещатик» (а.с.5).

Відповідно до Листа Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 24.08.2014р. № 59/2551 ОСОБА_1 визнано потерпілим по кримінальному провадженню, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002551 від 19.03.2014р. за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (а.с.6).

Представник Відповідача в заперечення на позовну заяву, зазначив, що в Банку не обліковується Договір банківського вкладу № 1061/2011-222 від 11.11.2011р. в розмірі 1 555 000,00 грн., оскільки за документами, які наявні у Відповідача, кошти за вказаним вкладом були повернуті Вкладнику.

Так, на підтвердження своїх заперечень, представник Відповідача надав суду заяву Позивача від 11.06.2013р., згідно якої останній просив достроково повернути частину вкладу в сумі 1 000 000,00 грн. за Депозитним договором № 1061/2011-222 (а.с.44 на звороті), а 14 червня 2013 року Позивачем була достроково отримана частина вкладу в сумі 992 684,93 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 17 від 14.06.2013р. (а.с.42).

У зв'язку з достроковим вилученням Позивачем частини вкладу з депозитного рахунку, 14 червня 2013 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 01 до Договору № 1061/2011-222 про депозитний вклад «Ювілейний» за якою сторони погодили, що загальна сума вкладу на дату укладення додаткової угоди № 01 становитиме 555 000,00 грн. (а.с.44).

Відповідач зазначив, що по закінченні терміну дії вкладу - 11.07.2013р. Позивач отримав через касу залишок депозитного вкладу в сумі 555 000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 10 від 11.07.2013р. (а.с.45) та випискою по особовому рахунку за період з 11.11.2011р. по 11.07.2013р. (а.с.43).

Водночас, 11.07.2013р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 222D-380776 банківського вкладу «Оберіг» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) (а.с.46-48), за умовами якого Банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2, що відкривається Банком на його імя, в сумі 150 000,00 грн. на термін з 11.07.2013р. по 11.07.2014р. з процентною ставкою на вклад в розмірі 17,5% річних. На виконання Договору № 222D-380776 від 11.07.2013р. Позивачем згідно заяви про прийняття коштів від 11.07.2013р. було внесено на депозитний рахунок Банку 150 000,00 грн. (а.с.49), які за твердженням Відповідача були повернуті Позивачу по закінченню терміну дії договору на картковий рахунок № НОМЕР_3.

Проте, згідно Висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 29.12.2014р. № 572/тдд встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в документах, які надаються на дослідження, а саме у графі «підпис отримувача_______» заяви на видачу готівки № 17 від 14.06.2013р., у графі «підпис вкладника___________» заяви на переказ готівки № 18 від 11.07.2013р., у графі «підпис отримувача________» заяви на видачу готівки № 10 від 11.07.2013р., у графі «підпис вкладника________» заяви від 11.06.2013р. на суму 1 млн. грн.., у графі «підпис вкладника________» додаткової угоди № 01 від 14.06.2013р., у графі «підпис вкладника_________» договору № 222D-380776 банківського вкладу «Оберріг» від 11.07.2013р., у графі «підпис вкладника________» заяви від 11.07.2013р. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с.30-38).

Водночас, Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27.11.2014р. № 573/тдд встановлено, що відбиток круглої печатки «Київське регіональне відділення» ідентифікаційний код 19364259, в договорі № 222D-380776 банківського вкладу від 11.07.2013р. та додатковій угоді № 01 від 14.06.2013р. проставлено печаткою «Київське регіональне відділення» ідентифікаційний код 19364259, зразки відбитків якої отримано у ПАТ КБ «Хрещатик», та надано на дослідження, та відбиток штампу № 7 «Київське регіональне відділення ПАТ КБ «Хрещатик» МФО 300670, в наступних документах, а саме: заяві на видачу готівки № 17 від 14.06.2013р., заяві на переказ готівки № 18 від 11.07.2013р., заяві на видачу готівки № 10 від 11.07.2013р., проставлено штампом № 7 «Київське регіональне відділення ПАТ КБ «Хрещатик» МФО 300670, зразки відбитків якого отримано у ПАТ КБ «Хрещатик», та надано на дослідження (а.с.24-29).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що по закінченні строку дії вкладу Позивач не отримував суму вкладу в розмірі 1 555 000,00 грн. відповідно до умов Договору № 1061/2011-222 банківського вкладу «Ювілейний» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (20 місяців) від 11.11.2011р., підписи в документах, на які посилається Відповідач в заперечення позовних вимог Позивача, що підтверджують дострокове зняття частини вкладу в сумі 1 000 000,00 грн. та в подальшому отримання залишку вкладу в сумі 555 000,00 грн. через касу банку, виконані не Позивачем, а іншою особою, тому суд дійшов висновку, що вимоги Позивача щодо повернення йому вкладу в розмірі 1 555 000,00 грн. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Отже, з наведених норм вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст. 1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі у відповідності до договору та Правил, зокрема шляхом видачі готівки з каси банку у валюті вкладу.

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню.

Щодо заперечень Відповідача про отримання Позивачем на свій картковий рахунок суми депозитного вкладу в сумі 150 000,00 грн. відповідно до умов Договору № 222D-380776 від 11.07.2013р., суд вважає за необхідне зазначити, що Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що вказані кошти, які були отримані Позивачем та зняті з його карткового рахунку є частиною вкладу останнього саме за Договором № 1061/2011-222 від 11.11.2011р. Окрім того, в разі встановлення безпідставності набуття Позивачем вказаних коштів в сумі 150 000,00 грн. Відповідач не позбавлений права на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3 654,00 грн. на користь держави.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 651, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за Договором № 1061/2011-222 від 11.11.2011р. у розмірі 1 555 000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на користь держави судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: