Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Скочиляс І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення 132 644,22 грн., що станом на 22.09.2014 р. було еквівалентно 9833,00 дол. США.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 07 липня 2014 р. Апеляційним судом Львівської області у цивільній справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 було встановлено те, що письмовими доказами підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором №LVH9AE00000111, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 20.04.2007 р. від ПАТ КБ "ПриватБанк" до Ukraine Auto Loan Finanse № 1 PLC. Тобто з 29.05.2008 р. коли на рахунок відповідача було перераховано ціну продажу 10352,90 дол. США ПАТ КБ "ПриватБанк" перестав бути кредитором у зобов'язанні, а тому не мав правових підстав отримувати та використовувати отримані від ОСОБА_1 кошти. Розмір коштів він вираховує на підставі банківської виписки з рахунку НОМЕР_2, відкритого на ім'я ОСОБА_1 У період із 29.05.2008 р. по 22.06.2010 р. на рахунки Банку поступило коштів від нього у розмірі 3240,96 дол. США . Також в ході примусової реалізації заставного майна - автомобіля «Мерседес Бенц» на рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" 03.03.2012 року поступили кошти у розмірі 6592,04 дол. США. Загальна сума усіх коштів, які надійшли на рахунки ПАТ КБ "ПриватБанк" після відступлення права вимоги банком на користь Ukraine Auto Loan Finanse № 1 PLC, на думку позивача, становить 9833,00 дол. США. Враховуючи вищенаведене, просить суд позов задоволити, стягнути з відповідача кошти, які перебувають у відповідача без відповідної правової підстави, сума яких визначається по офіційному курсу на час розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши, при цьому, заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. При вирішенні спору просив взяти до уваги офіційний курс національної валюти до долара США Національного банку України станом на 02.02.2015 р. та стягнути із відповідача 158 879,64 гривень.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання повістки. В той же час, суд приймає до уваги письмові заперечення на позов та заяву представника відповідача від 26.01.2015 року про проведення судового засідання без його участі, та вважає проводити розгляд справи без його участі на підставі письмових доказів у справі відповідно до вимог ст.169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити повністю з наступних підстав.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 р. "Справа про захист прав споживачів кредитних послуг" випливає, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як стверджує позивач та це підтверджується рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.07.2014 р. у цивільній справі між тими ж сторонами з приводу цього ж кредитного договору №LVH9AE00000111, у травні 2008 р. відбувся перехід права вимоги по зобов'язаннях, які виникали із кредитним договором №LVH9AE00000111, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 20.04.2007 р.

Як випливає із відповідей ПАТ КБ "ПриватБанк" від 16.12.2013 р. та від 22.01.2014р. між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та Ukraine Auto Loan Finanse № 1 PLC 23.05.2008р. було укладено договір переуступки прав по вищевказаному кредитному договору.

Відповідно до положень ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Фактично такий договір був виконаний 29.05.2008 р., коли на рахунок відповідача від Ukraine Auto Loan Finanse № 1 PLC було перераховано ціну продажу у розмірі 10352,90 дол. США, що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_3 та меморіальним ордером № 80529L0JCA від 29.05.08 р.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з 29.05.2008 року, тобто з моменту отримання всієї суми непогашеного боргу позивача, відповідач втратив право вимоги по зобов'язаннях, що виникають по кредитному договору №LVH9AE00000111. Відтак, кошти сплачені позивачем в Банк, починаючи з 29.05.2008 р., перебувають у банку без відповідних підстав, оскільки відносини між позивачем та відповідачем припинились з моменту переходу прав.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, ч.1 ст.60 ЦК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою НБУ від 17.06.2004 р. № 280 рахунки, що починаються із цифр "2909..." використовується для обліку "Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку".

Сума, що підлягає стягненню із відповідача та поверненню позивачу визначається на підставі даних, що містяться у виписці по рахунку НОМЕР_2, відкритому на ім'я ОСОБА_1

Так, починаючи з 29.05.2008 р. на вказаний рахунок поступило (графа "Кредит") : 25.06.08р. - 450,00$, 25.07.08 р. - 400,00$, 26.08.08 р. - 350,00$, 24.09.08 р. - 350,00$, 27.10.08 р. - 320,00$, 25.11.08 р. - 320,00$ 23.12.08р. - 320,00 $, 23.01.09 р. - 100,00 $, 05.02.09 р. - 73,54 $, 23.02.09 р. - 30,00$, 25.03.09 р. - 100,00 $, 21.05.09 р. - 100,00 $, 22.06.10р. - 327,42$. 03.03.2012 р. - 6592,04 $. Загалом 9833,00 дол. США.

У поданих на адресу суду запереченнях представник відповідача заперечує щодо заявлених позовних вимог та посилається на ст. 3, 627 ЦК України щодо свободи договору, на ст. 1054 ЦК України - щодо обов'язку банку видати та обов'язку позичальника повернути кредит, на ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України - щодо обов'язковості виконання зобов'язань та договорів.

Що стосується предмету спору та доказів на підтвердження позовних вимог представник відповідача повідомляє про те, що банком помилково грошові перекази із рахунку зарахування НОМЕР_2 перераховані на рахунок НОМЕР_4 належного отримувача Ukraine Auto Loan Finanse № 1 PLC.

Разом з тим, представник відповідача на підтвердження, викладених заперечень всупереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК України не надає суду жодних допустимих доказів.

Крім цього, суду не надано жодних доказів не укладення між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та Ukraine Auto Loan Finanse № 1 PLC 23.05.2008р. договору переуступки прав по кредитному договору ОСОБА_1 чи доказів неправдивості відповідей ПАТ КБ "ПриватБанк" від 16.12.2013 р. та від 22.01.2014р. на які позивач посилається, як на одну із підстав своїх позовних вимог.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача та вважає, що у відповідача - ПАТ КБ "ПриватБанк" перебувають кошти, що належать позивачу у розмірі 9833,00 дол. США без відповідної правової підстави, а тому таке майно повинно бути повернуто власнику.

Станом на момент розгляду справи в суді офіційний курс гривні встановлений Національним банком України по відношенню до долара США становить 100 дол. США - 1615,78грн. Таким чином сума, що підлягає до стягнення становить 158 879,64 грн.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, керуючись ч. 3 ст. 88 УК України суд приходить до висновку, що з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1588,79 гривень.

Керуючись ст.10, 60, 61, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 177, 387, 512 ЦК України

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути із ПАТ КБ "ПриватБанк" () на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, Львівська область, Жовківський район, с. Сопошин) 158 879,64 грн. (сто п'ятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят дев'ять гривень шістдесят чотири копійки), що за офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2015 р. становить 9833,00 дол. США.

Стягнути із ПАТ КБ "ПриватБанк" () на користь держави судовий збір у розмірі 1588,79 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Городецька