Справа №2-49/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Бабаєвій З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі за текстом ДТП).

В обґрунтування власної позиції, представники сторони позивача посилались на ті обставини, що ОСОБА_1 є власником автомобілю марки «BMW 520», реєстраційний номер НОМЕР_1, права користування, володіння та розпорядження яким довірено ОСОБА_4

14 лютого 2008 року відбулась ДТП за участю вказаного автомобілю під керуванням водія ОСОБА_4, а також автомобілю марки «Mercedes-Benz E220», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Вказана ДТП призвела до заподіяння певних механічних пошкоджень зазначеній власності позивача.

Представник ОСОБА_1 вказував, що в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідача ОСОБА_2 було, зокрема, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. З урахуванням викладеного, сторона позивача вважає, що відшкодовувати заподіяну майнову шкоду, моральну шкоду, а також судові витрати повинен ОСОБА_2 як особа, що цієї шкоди завдала, у звязку з чим представники ОСОБА_1 остаточно просили суд стягнути з відповідача на користь особи суму майнової шкоди з урахуванням отриманого часткового страхового відшкодування та перерахунком у звязку із зміною курсу долара США по відношенню до гривні України у загальному розмірі 31624,56 гривень, суму моральної шкоди у розмірі 50000,00 гривень, суми витрат, повязаних із проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 400,00 гривень та понесених судових витрат.

В процесі розгляду цивільної справи, з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент згаданої ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3», за клопотанням сторони відповідача судом до участі у справі була залучена дана страхова компанія у якості співвідповідача.

Повноважний представник ОСОБА_1 у судове засідання зявився, від імені та в інтересах особи заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Повноважний представник ОСОБА_2 у судове засідання зявився, від імені та в інтересах особи заявлені вимоги визнав частково в частині відшкодування майнової шкоди у загальному розмірі 910,00 гривень, з яких 510,00 гривень сума безумовної франшизи, 400,00 гривень сума витрат, повязаних із проведенням автотоварознавчого дослідження; а також моральної шкоди у загальному розмірі 1500,00 гривень.

Повноважний представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» у судове засідання не зявився, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але ж попередньо від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» надходили письмові заперечення проти заявленого позову, в яких повноважна особа товариства просила суд в задоволенні позову в частині вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» відмовити у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та виконання страховиком усіх обовязків по договору страхування належним чином та у повному обсязі.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторони позивача, сторони відповідачів, що відповідно обґрунтовують позиції учасників цивільного процесу, оглянувши представлені суду письмові докази, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Під час розгляду цивільної справи й на підставі присутніх в ній доказів, судом було встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобілю марки «BMW 520», 1993 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №791544, видане МРЕВ-2 ОСОБА_5 України в Одеській області від 22 грудня 1996 року.

Згідно довіреності від 28 березня 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованої в реєстрі за №866, право володіння, право користування та право розпорядження наведеним транспортним засобом з боку власника ОСОБА_1 було надано ОСОБА_4.

14 лютого 2008 року приблизно о 05 годині 30 хвилин по вулиці Кордонній у місті Одесі відбулась ДТП за участю автомобілю марки «BMW 520», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобілю марки «Mercedes-Benz E220», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2.

Згідно Постанови Київського районного суду міста Одеси у справі про адміністративне правопорушення №3-7512/2008 від 27 березня 2008 року, суд встановив наявність в діях водія ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України під №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом ПДР України), у звязку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до судового рішення, ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені відповідного адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці. Дане судове рішення не оскаржувалось, не скасоване та набрало законної сили у встановленому законом порядку.

Як регламентує ст. 61 ч.ч.1,3,4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Спираючись на вказану норму процесуального закону, суд приходить до висновку, що згадана ДТП відбулась за наявності вини ОСОБА_2, вбачає даний факт встановленим та таким, що не підлягає подальшому доказуванню.

ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів під керуванням наведених осіб призвела, зокрема, до заподіяння механічних пошкоджень автомобілю марки «BMW 520», реєстраційний номер НОМЕР_1.

В матеріалах справи присутній Звіт про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих володільцю автомобілю марки «BMW 520», реєстраційний номер НОМЕР_1, складений спеціалістами ПП «Бюро оцінки» від 22 лютого 2008 року, згідно якого сума вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 135241,60 гривень. Але ж у звязку із значними пошкодженнями автомобілю та економічною недоцільністю його відновлення, сума майнової шкоди була експертом прийнята рівною ринковій вартості подібного транспортного засобу у розмірі 33250,00 гривень.

Як зазначає ст. 1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ч.ч.1,2 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, механізмів та обладнання. При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, орєнди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В силу п.2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (надалі за текстом Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (надалі за текстом КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування колісним транспортним засобом.

Разом з тим, відповідно до п.п.8.1.,8.2. Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Як розяснено судам в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року із подальшими змінами та доповненнями в редакції від 24 жовтня 2003 року, постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

В процесі розгляду даної цивільної справи та вирішуючи питання про розмір належної до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суми майнової шкоди, судом було звернуто увагу на той факт, що загальнообовязкова цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_2 була застрахована та автомобіль марки «Mercedes-Benz E220» був забезпеченим транспортним засобом, про що свідчить Поліс №ВВ/1782390 від 30 травня 2007 року.

На підставі викладеного, в рахунок відшкодування майнової шкоди з боку страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» представнику позивача ОСОБА_4 було виплачено 13083,48 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером №547 від 16 липня 2008 року. Разом з тим, даний факт сторонами по справі не заперечувався та був визнаний в судових засіданнях.

З огляду на те, що згідно Полісу №ВВ/1782390 від 30 травня 2007 року ліміт відповідальності страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 25500,00 гривень та франшиза 510,00 гривень, а в рахунок відшкодування майнової шкоди представнику позивача ОСОБА_4 було виплачено 13083,48 гривень, суд встановив наступне.

В силу ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Враховуючи істотні для вирішення цього спору обставини, суд зясував, що ані власник пошкодженого автомобілю марки «BMW 520», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1, ані його повноважний представник ОСОБА_4 даний транспортним засіб фізично знищеним не визнавали. У звязку з викладеним, повноважними особами страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» був замовлений та отриманий Звіт №1251-ост від 02 липня 2008 року щодо визначення утилізаційної вартості автомобілю марки «BMW 520», реєстраційний номер НОМЕР_1, тобто вартості транспортного засобу після ДТП, відповідно до якого відповідна сума вартості була визначена у розмірі 19956,52 гривень.

Виходячи з наведеного, страховик ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» здійснив виплату страхового відшкодування представникові позивача ОСОБА_4 у розмірі: 33250,00 (вартість автомобілю до ДТП) 19956,52 (вартість автомобілю після ДТП) 510,00 (франшиза) + 300,00 (витрати по евакуації) = 13083,48 гривень, тобто страховиком була відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця ДТП за вирахуванням франшизи.

Враховуючи викладене, суд вбачає, що відповідні зобовязання страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» в даному випадку були виконані у повному обсязі та належним чином.

Згідно ст. 1194 ч.1 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає сума майнової шкоди у розмірі ринкової вартості подібного автотранспортного засобу у розмірі 33250,00 гривень та франшизи у розмірі 510,00 гривень із вирахуванням виплаченої суми страхового відшкодування згідно ліміту відповідальності страховика у розмірі 13083,48 гривень, що становить 33250,00 + 510,00 13083,48 = 20676,52 гривень.

Посилання сторони позивача щодо привязки визначеної вартості подібного транспортного засобу у розмірі 33250,00 гривень до курсу відношення долару США до гривні України, суд до уваги не приймає, оскільки в силу ст. 533 ч.1 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Разом з тим, з аналізу змісту Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків від 22 лютого 2008 року суд вбачає, що зазначення курсів гривні України по відношенню до долару США та євро на дату проведення оцінки, встановлених НБУ, носить інформативний характер, вартість усіх комплектуючих, робіт тощо наводиться у гривнях.

Вирішуючи дане питання, суд вбачає обґрунтованим зобовязати позивача ОСОБА_1 передати відповідачеві ОСОБА_2 пошкоджений автотранспортний засіб марки «BMW 520», VIN:WBAHB11000BB36358, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1993 року виготовлення, чорного кольору, обємом двигуна 2000куб.см. після відшкодування відповідачем майнової шкоди у вказаному розмірі.

В силу ст. 23 ч.ч.1,2,3,4 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до ст. 1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розглядаючи подібні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд переконаний в необхідності розуміти під моральною шкодою будь-які втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних, зокрема фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, на думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатись залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема стану здоровя потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Адже, зважаючи на вимоги позивача щодо компенсації заподіяної йому моральної шкоди, суд визнає, що позивачу з боку ОСОБА_2 дійсно було заподіяно певної моральної шкоди та суму компенсації, яку заявив до стягнення представник ОСОБА_1, суд вбачає надмірною. Спираючись на принцип виваженості, розумності й справедливості суд вважає обґрунтованим стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму компенсації заподіяної моральної шкоди, що полягла у стражданнях, яких останній зазнав у звязку із пошкодженням автотранспортного засобу у розмірі 1500,00 гривень.

Як наводить ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В силу ст. 79 ч.ч.1,3 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; 4) витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення даного позову, суд вважає обґрунтованим стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційну частку понесених судових витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 206,77 гривень; суму оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 гривень; суму понесених витрат, повязаних з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 400,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди у розмірі 20676,52 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму компенсації заподіяної моральної шкоди у розмірі 1500,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму оплаченого судового збору (державного мита) у розмірі 206,77 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму понесених витрат, повязаних з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 400,00 гривень.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити у повному обсязі.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Зобовязати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 пошкоджений автотранспортний засіб марки «BMW 520», VIN:WBAHB11000BB36358, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1993 року виготовлення, чорного кольору, обємом двигуна 2000куб.см. після відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди у вказаному розмірі припинивши всі майнові права ОСОБА_1 відносно даного транспортного засобу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Виконавчі листи видати після набрання рішенням суду законної сили.

Головуючий: