АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/74/15 Справа № 204/583/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу

представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2014 року по справі за позовом представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - товариства з обмеженою відповідальністю "Про Консалтинг" в особі Мухи Павла Валерійовича до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття права власності, про припинення права власності, виселення та стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 27.12.2007 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 103000,00 доларів США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 28.12.2037 року або достроково зі сплатою 12,90 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець ОСОБА_3 передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 164971,82 дол. США, що за курсом НБУ складає 1318619,75 грн., однак у добровільному порядку відповідачем заборгованість не погашена. У зв'язку з чим позивач просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 164971,82 доларів США, що за курсом НБУ складає 1318619,75 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.12.2007, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру: АДРЕСА_1; загальна площа: 84,5 кв. м.; житлова площа: 53,3 кв. м. шляхом передачі Іпотекодержателю ПАТ "Дельта банк" права власності на вказане майно; Визнати за ПАТ "Дельта банк" право власності на предмет іпотеки, а саме: на вищевказану квартиру; Припинити право власності Іпотекодавця ОСОБА_3 на квартиру, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою; Виселити з квартири Іпотекодавця ОСОБА_3 та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою; Витребувати від ОСОБА_3 та передати ПАТ "Дельта банк" технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру; та стягнути на користь ПАТ "Дельта банк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. з відповідача ОСОБА_3

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2014 року у задоволенні позовних вимог представника ПАТ "Дельта Банк" - ТОВ "Про Консалтинг" в особі Мухи П.В. до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття права власності, про припинення права власності, виселення та стягнення судових витрат відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2007 року між АКІБ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 103000,00 доларів США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 28.12.2037 року або достроково зі сплатою 12,90 відсотків річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором ОСОБА_3 передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею - 84,5 кв. м.; житловою площею - 53,3 кв. м., що підтверджується Договором іпотеки № 11279739/11279842/11279983/3 від 27.12.2007, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_3

Предмет іпотеки належить ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 27.12.2007 р., зареєстрований за № 2612293.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ "УКРСИББАНК" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК".

08 грудня 2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

На підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 164971,82 доларів США, що за курсом НБУ складає 1318619,75 грн., яка складається з: 101836,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 813975,15 грн. - заборгованість за кредитом; 63135,82 доларів США, що за курсом НБУ складає 504644,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до вимог законодавства Позивачем було направлено письмову вимогу про виконання зобов'язання, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, вимогу про виселення мешканців (у зв'язку із зверненням стягнення) та вимогу про направлення Іпотекодержателю усієї наявної документації на предмет іпотеки разом з ключами. Проте, у добровільному порядку вимога банку відповідачем не була виконана.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта банк", суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.39 ЗУ "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду має бути зазначено: загальний розмір вимог та усі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації та початкова ціна предмета іпотеки.

Проте, на порушення вказаних вимог закону та вимог ч.4 ст.215 ЦПК України, позивачем не вказано спосіб реалізації та початкова ціна предмету іпотеки.

Крім того, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на майно не передбачено жодною нормою діючого законодавства.

В договорі іпотеки, укладеного між сторонами, спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття права власності на нього не передбачено.

Також, договір іпотеки не передбачає випадків звернення третьої особи з вимогою про припинення зобов'язання за цим договором та звернення з вимогою про припинення дії іпотеки з підстав переходу права власності.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч.3 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ "Про іпотеку".

Як видно з договору іпотеки, пунктом 5.2.1 передбачено відповідне застереження, як того вимагає ЗУ "Про іпотеку".

Пунктом 4.3 договору іпотеки № 11279739/11279842/11279983/3 від 27.12.2007 року визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань у порядку, установленому статтею 37 ЗУ "Про іпотеку".

Відповідно до ч.1 ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Вирішуючи спір, суд зазначені обставини справи та вимоги закону не врахував, та помилково дійшов висновку про те, що у спосіб, який просить позивач, звернути стягнення на предмет іпотеки неможливо, оскільки такий спосіб не передбачено ні законодавством, ні договором.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог.

Що стосується вимог позивача про виселення з квартири ОСОБА_3 та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані у ній, то такі вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не встановлено та не зазначено у позовній заяві хто саме проживає та зареєстрований у спірній квартирі та не надано доказів щодо порушення ними його прав.

Посилання на те, що договір іпотеки не передбачає випадків звернення третьої особи з вимогою про припинення зобов'язання за цим договором та звернення з вимогою про припинення дії іпотеки з підстав переходу права власності не можуть бути прийняті до уваги, оскільки 08 грудня 2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та ПАТ "Дельта банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора, в тому числі і право вимоги за договором іпотеки укладеним з ОСОБА_3

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 5 846,40 грн., які складаються з витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви - 3 654,00 грн. та 243,60 грн. та за подання апеляційної скарги - 1 948,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2014 року скасувати.

В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 164971,82 доларів США, що за курсом НБУ складає 1318619,75 грн. і складається з: 101836,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 813975,15 грн. - заборгованість за кредитом; 63135,82 доларів США, що за курсом НБУ складає 504644,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.12.2007 року, укладеним між АКІБ "УКРСИББАНК" та ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру: Місце знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна площа: 84,5 кв. м.; житлова площа: 53,3 кв. м. (на підставі Договору іпотеки № 11279739/11279842/11279983/3 від 27.12.2007 року) шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001) права власності на вказане майно.

Визнати за Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на квартиру: Місце знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна площа: 84,5 кв. м.; житлова площа: 53,3 кв. м.

Припинити право власності Іпотекодавця ОСОБА_3 на квартиру: Місце знаходження застави: АДРЕСА_1; загальна площа: 84,5 кв. м.; житлова площа: 53,3 кв. м.

Витребувати від ОСОБА_3 та передати Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001) технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001) витрати по сплаті судового збору у розмірі 5846,40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: