№ 201/4362/15-ц
провадження 4-с/201/15/2015
УХВАЛА

18 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 березня 2015 року звернувся до суду зі скаргою про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів витікає, що ОСОБА_1 звернувся до зі скаргою згідно норм (ст. ст. 383-384) ЦПК України і просить суд визнати бездіяльність начальника державної виконавчої служби незаконною та зобовязати його вчинити певні дії, оскільки судом по кримінальній справі був ухвалений вирок суду, яким також було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 20500 грн. (двадцять тисяч пятсот гривень) 00 коп. та по справі був виданий виконавчий лист з яким він звернувся до відповідного органу ДВС, однак постановою державного виконавця його було повернуто, також заявник вважає, що начальником та співробітниками ДВС не було вчинено відповідних дій з приводу виконання виконавчого листа, тобто з урахуванням зазначеного витікає, що правовідносини виникли між сторонами з приводу виконання судового рішення (вирок суду, яким також було стягнуто на користь позивача майнову шкоду), яке було прийнято у кримінальному провадженні, при примусовому його виконанні з питань, що стосується цивільного позову.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обовязків чи законних інтересів.

Відповідно до п. 42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК. Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).

Пунктом 8 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина пята статті 128 КПК). Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналіз зазначених норми свідчить про те, що до цивільної юрисдикції відносяться лише спори щодо рішень, дій чи бездіяльності органів виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, які ухвалені цивільними судами за правилами нового Цивільного процесуального кодексу України, тобто, які ухвалені після 1 вересня 2005 року.

Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень загальних судів та інших рішень не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства та відносяться до цивільної юрисдикції.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вважаю за необхідне ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження по цій справі та рекомендувати звернутися до належного суду у передбаченому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя