Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/440/15 Головуючий у 1 інстанції: Токарєв А.Г.
2015 р. Суддя-доповідач: Савченко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„22" січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2014 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

У позові зазначало, що 30.08.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем було укладено кредитний договір №DNH4КР89750824, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 2 535 грн. для придбання мобільного телефону Nokiа 6233 вартістю 1950 грн. у ПП ОСОБА_5, на строк по 29.08.2008 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов"язань станом на 17.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 16 108 грн. 84 коп., яка складається з: 346 грн. 60 коп. - заборгованість за кредитом, 3 881 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10 637 грн. 08 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 743 грн. 28 корп. - штраф (процента складова).

Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка")(Стандарт), які є складовою укладеного сторонами договору, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється тривалістю 5 років.

У відповідності до п.3.2.5 Умов з січня 2011 року по липень 2012 року з поточних рахунків ОСОБА_4 було здійснено списання коштів в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором, що в силу ст. 264 ЦК України потягло переривання строку позовної давності, тобто останній спливає лише 02.04.2016 року.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 16108 грн. 84 коп., з яких 346 грн. 60 коп. - заборгованість за кредитом, 3 881 грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10 637 грн. 08 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 743 грн. 28 корп. - штраф (процента складова), та судові витрати по справі.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника Шуліки А.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове , яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обгрутованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", суд виходив з недоведеності того, що кредитний договір між банком та ОСОБА_4 був укладений відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Рзстрочка")(Стандарт), які передбачають 5-річний строк позовної давності, оскільки надані позивачем Умови не містять підпису позичальника.

Перерваний же списанням коштів у квітні 2011 року загальний строк позовної давності у 3 роки на момент звернення позивача із позовом до ОСОБА_4, який просив про застосвання позовної давності, сплинув.

З вказаними висновками суду в повній мірі погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалене по сраві рішення в повній мірі не відповідає.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов"язків(ч.1 ст. 626 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропоноваого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст. 634 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що укладений сторонами кредитний договір складається із заяви позичальника ОСОБА_4, Умов надання споживчого кредиту, а також Тарифів банку(а.с.5-9).

За змістом підписаної позичальником заяви, сторони погодили розмір кредиту у сумі 2535 грн на придбання відповідачем мобільного телефону Nokiа 6233 вартістю 1950 грн. та сплати комісії банку, строк кредиту - 24 місяці, сплату відсотків у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку кредиту, а при порушенні зобов"язань по погашенню кредиту - 6% за користування кредитом, умови здійснення платежів- щомісяця у період з 8 по 15 число у сумі 135 грн. 84 коп. для погашення заборгованості, яка складається із забогоаності за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Заява також містить положення, відповідно до яких ОСОБА_4 погоджується, що заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що Умови надання споживчого кредиту потребували підпису їх відповідачем не грунтується на нормах матеріального права, що регулюють порядок укладання договору приєднання, і не погоджується зі змістом укладеного сторонами договору.

Статтею 627 ЦК України визначено, що свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов"язки учасників.

Відповідно до п.5.5 Кредитного договору(Умов надання споживчого кредиту) сторони домовились про збільшення строку позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів до п"яти років(а.с.9).

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальга позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст. 259, 261 ЦК України позовні давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положень про неможливість збільшення строку спеціальної позовної давності за домовленістю сторін норми чинного законодавства не містять.

Таким чином, на порушення вказаних вимог закону та всупереч фактичним обставинам справи суд дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин загального трирічного строку позовної давності, у зв"язку з чим ухвалене по спарві рішення в порядку ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання(неналежне виконання).

Судом встановлено, що отримані кошти у сумі 2535 грн. на придбання мобільного телефону та сплату комісії у межах визначеного строку ОСОБА_4 у повному обсязі відповідно до умов договору повернуті не були.

Між тим, згідно заяви позичальника, він зобов"язувався сплачувати щомісячний платіж у сумі 135 грн.84 коп. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, які становили 2,09% у місяць на суму залишку по кредиту, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Згідно з п.3.2.2. позичальник зобов"язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви.

Відповідно до заяви та п.4.2 Умов, при порушенні позичальником зобов"язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% за місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену у заяві суми щомісячного платежу разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу.

Згідно п.4.4 Умов нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Проценти розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду до сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

При цьому, як передбачено п.3.3.5 Умов, банк має право списувати кошти з поточних рахунків позичальника, згідно з п.3.2.5, за яким позичальник доручає банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінної від валюти кредиту, при настанні строків платежів, передбаченими цими Умовами та заявою, у межах належних до сплати банку сум.

Звертаючись до суду у травні 2014 року, банк просив стягнути з відповідача, зокрема, заборгованість за кредитним договором, строк дії якого закінчився 29.08.2008 року, а саме, заборгованість за кредитом у сумі 346 грн. 60 коп., заборгованість за відсотками у сумі 3881 грн. 88 коп, заборгованість з пені - 10637 грн. 08 коп., нарахування якої передбачено п.5.1 Умов в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу.

Доводи щодо розміру заборгованості підтверджуються письмовим розрахунком(а.с.4), правильність якого відповаідачем не спростована.

При цьому, як вбачається з наданого розрахунку та виписки з рахунку ОСОБА_4, відкритого для зарахування коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 30.08.2006 року, у період з 31січня 2011 року по 19 липня 2012 року, тобто у межах визначеного договором 5-річного строку позовної давності, з метою погашення кредиту позичвачем були списані грошові кошти з інших поточних рахунків ОСОБА_4(а.с.4, 37).

Виходячи із змісту п.п.4.4, 3.2.5 та. 3.3.5 Умов та положень ст. 1071 ЦК України, вказані дії позивача здійснювалися за дорученням позичальника, оскільки при укладанні договору відповідач погоджувався із названими положеннями Умов, отже вчинялися правомірно, крім того, потягли за собою переривання строку позовної давності.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. Позовні давність переривається у разі пред"явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності посчинається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Доводи ОСОБА_4 про те, що оскільки списання коштів здійснювалося банком, а не ним особисто, то таке списання не можна вважати добровільним погашенням боргу за його волею у розумінні ст. 264 ЦК України, не є переконливими, оскільки вони не погоджуються зі змістом п.3.2.5 Умов, як є складовою кредитного договору.

Звертаючись із вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками, що в сумі становить 4228 грн. 48 коп.( 346 грн.60 коп.+3881 грн.88 коп.), позивач просив також стягнути заборгованість з пені у сумі 10637 грн. 08 коп., нарахування якої передбачено п.5.1 Умов в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу.

Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі(ч.ч.1,2 ст. 551 ЦК).

Встановлений п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України спеціальний строк позовної давності в один рік щодо стягнення пені був збільшений за погодженням сторін до 5 років відповаідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту, що не заборонено ст. 259 ЦК України.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч.3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов"язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір знано перевищує розмір збитків.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року по справі № 6-100цс 14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою для всіх судів України.

Зважаючи, що розмір неустойки, яку просить стягнути позивач, значно більший від розміру боргового зобов"язання, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч.3 ст. 551 ЦК України, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені задовольнити частково і визначити розмір неустойки, що підлягає стягненню, у сумі 4200 грн.

Оскільки п.5.3 Умов визначено, що у разі порушення позичальником строків платежів більш ніж на тридцять днів, позичальник зобов"язується сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості, правомірними слід визнати вимоги банку щодо стягнення з ОСОБА_4 500 грн. штрафу(фіксована частина) та 421 грн. 42 коп.(процентна складова).

В порядку ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 підлягають присудженню на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій у сумі 365 грн. 40 коп.(а.с.15, 39).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника Шуліки Аліни Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2014 року по даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»( , рахунок № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором №DNH4КР89750824 від 30.08.2006 року у сумі 9349 (дев"ять тисяч триста сорок дев"ять) грн. 90 коп., з яких : заборгованість за кредитом - 346 грн. 60 коп., заборгованість за відсотками - 3881 грн. 88 коп., пеня - 4200 грн., штрафи: 500 грн.- фіксована частина, 421 грн.42 коп. - процентна складова.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»( , рахунок № 0001, МФО № 305299) судовий збір у сумі 365 грн. 40 коп.(243 грн.60 коп. +121 грн. 80 коп.).

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: