Справа №577/5842/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Громова Л. В.
Номер провадження 22-ц/788/532/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Маслова В. О.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_4, Управління Держземагенства України в Конотопському районі Сумської області про визнання незаконним рішення Попівської сільської ради та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 29.09.2004 року після смерті матері ОСОБА_5, йому належить будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. Будинок розташований на земельній ділянці загальна площа якої в 2001 році складала 0,27 га. В 2002 році в зв'язку з газифікацією господарства, його матері ОСОБА_5, була виділена земельна ділянка в розмірі 0,02 га з сусіднього господарства ОСОБА_6, для спорудження надземного газопроводу. З 2002 року по липень 2012 року в користуванні присадибною ділянкою, в тому числі і в обслуговуванні надземного газопроводу проблеми не виникали. В липні 2012 року ОСОБА_6 стала забороняти йому обслуговувати земельну ділянку, по якій проходить надземний газопровід, а в 2013 році звернулась до Конотопського міськрайонного суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме: земельною ділянкою в розмірі 0,02 га, на якій збудований надземний газопровід. До позовної заяви був доданий державний акт на землю серії СМ № 091022 від 11 лютого 2005 року на підставі рішення Попівської сільської ради від 05.01.2005 року на земельну ділянку загальною площею 0,2780 га в тому числі і на 0,02 га, які були у неї вилучені сільрадою ще в 2002 році. Вважає, що при оформленні державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2780 га, що знаходиться за адресою с. Попівка АДРЕСА_2, були порушені його права як суміжного землекористувача. Акт про погодження та закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на передачу межових ОСОБА_6 від 27.12.2004 року він не підписував. В зв'язку з цим просить визнати незаконним рішення Попівської сільської ради від 05.01.2005 року в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,2780 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 091022, виданий на ім'я ОСОБА_6

Рішенням суду від 29 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення Попівської сільської ради від 05.01.2005 року в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,2780 га, розташованої по АДРЕСА_2 та визнанні недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 091022, виданого на ім'я ОСОБА_6 - відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позов. В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом порушені норми матеріального і процесуального права, не надано належної оцінки матеріалам, які мають суттєве значення для вирішення спору. Судом не враховано, що оспорюваний ним державний акт на право власності на земельну ділянку був оформлений на підставі акту про погодження та закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.12.2004 року, який він не підписував, що підтверджується почеркознавчою експертизою в кримінальному провадженні, де його визнано потерпілим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5, належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 8-9).

Сусідній будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 належав ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті спадкоємцем, який у встановленому порядку прийняв спадщину, є її син ОСОБА_4 (а. с. 10).

За життя ОСОБА_5 її невістка ОСОБА_6 надала згоду на виділення ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,02 га для проведення газифікації господарства, що підтверджується її заявою на а. с. 89.

На підставі зазначеної заяви ОСОБА_6 Попівська сільрада листом від 07.03.2002 року повідомила начальника газового господарства Конотопського відділу про можливість проведення робіт по газифікації в господарстві ОСОБА_5 ( а.с.87).

Рішенням першої сесії 24 скликання Попівської сільської ради від 10.04.2002 року погоджено місце розташування земельної ділянки розміром 0,02 га для проведення газифікації господарства ОСОБА_5 та надано їй дозвіл на складання проекту відведення на земельну ділянку. В рішенні сільської ради зазначено, що до використання земельної ділянки приступити після визначення її зовнішніх меж в натурі (а. с. 65).

Рішенням Попівської сільської ради від 26.10.1993 року ОСОБА_6 надано у власність земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 64).

Рішенням дев'ятнадцятої сесії четвертого скликання Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 5 січня 2005 року «Про уточнення площі земельних ділянок, що знаходяться у власності», уточнено площу земельних ділянок, наданих у власність ОСОБА_6: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - площею 0,0824 га; для ведення особистого селянського господарства площею 0,2780 га ( а.с.67).

На підставі рішення Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 5 січня 2005 року ОСОБА_6 11.02.2005 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 091022 площею 0,2780 га за адресою: АДРЕСА_2 Конотопського району Сумської області, для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох земельних ділянок: 1) 0,1717 га та 2) 0,1063 га, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 091021 площею 0,0824 га за адресою: АДРЕСА_2 Конотопського району Сумської області, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( а.с.72).

25 грудня 2012 року рішенням двадцять третьої сесії шостого скликання Попівська сільська рада Конотопського району Сумської області за заявою ОСОБА_3 надала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 загальною площею 0,35 га (площа уточнюється при проектуванні робіт) ( а.с.98).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що надземний газопровід проходить по території двору ОСОБА_4, труба розташована на даху сарая та при такому розташуванні, виділ 0,02 га реально для обслуговування газопроводу, неможливий. Крім того суд вважав недоцільним визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_6, так як проти існуючих меж спірної земельної ділянки ОСОБА_3 не заперечує.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникають після одержання її власником або користувачем документа, котрий посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення першої сесії 24 скликання Попівської сільської ради від 10.04.2002 року проект відведення на земельну ділянку розміром 0,02 га для проведення газифікації господарства ОСОБА_5 не виготовлено, межі земельної ділянки в натурі не визначено та документи, які б посвідчували право власності чи право постійного користування зазначеною земельною ділянкою, ні ОСОБА_5, ні її спадкоємець ОСОБА_3 не отримали (а. с. 65).

Крім того судом першої інстанції встановлено, що надземний газопровід, власником якого є спадкоємець ОСОБА_5 - ОСОБА_3, проходить по території подвір'я будинку по АДРЕСА_2, який успадкував ОСОБА_4, а частина газопроводу лежить на даху сараю, належного до цього будинку. За повідомленням Попівської сільської ради надання ОСОБА_3 земельної ділянки шириною 2 м для обслуговування газопроводу є неможливим, так як це призведе до того, що межа цієї земельної ділянки буде проходити по стіні житлового будинку по АДРЕСА_2, а частина належного до цього будинку сараю буде знаходитись на земельній ділянці, на яку претендує ОСОБА_3

Та обставина, що згідно висновку почеркознавчої експертизи, яка була проведена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 щодо підробки його підпису невідомою особою в акті погодження меж та закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.12.2004 року, складеного для одержання ОСОБА_6 державного акту на право власності на земельну ділянку, підпис в графі «Суміжні землевласники (землекористувачі) від імені ОСОБА_3 вірогідно виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою, згідно зразків наданих на дослідження, сама по собі не може бути підставою для задоволення позову, оскільки експертом не зроблено однозначного висновку про те, що підпис в акті погодження меж не належить ОСОБА_3 Крім того позивач не довів, що при приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_2, було порушено межі земельної ділянки, яка знаходиться в його користуванні. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 надана у власність земельна ділянка в тих межах, в яких вона нею постійно користувалась. Під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_3 пояснював, що до межі між їхніми земельними ділянками він претензій не має. Але вважає, що йому як спадкоємцю ОСОБА_5 повинні бути виділені реально 0,02 га для обслуговування газопроводу.

Відповідно до повідомлення Конотопського управління по експлуатації газового господарства від 28.10.2013 року в ході обстеження надземного газопроводу від житлового будинку АДРЕСА_2 встановлено, що газопровід знаходиться у доброму стані. Всі попередні недоліки усунені: весь газопровід пофарбований, 4 опори, що мали нахил вирівняні, сухі зарості з під газопроводу прибрані (а. с. 102). Вказане повідомлення, як правильно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, свідчить про те, що ОСОБА_3 має можливість обслуговувати свою частину газопроводу на території земельної ділянки, яка належала ОСОБА_6, спадкоємцем якої є ОСОБА_4 При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при виникненні відповідного спору щодо обслуговування позивачем належної йому частини газопроводу, що знаходиться на сусідній земельній ділянці, він має право вирішити його шляхом встановлення відповідного сервітуту в порядку передбаченому ст. 402 ЦК України.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування оскаржуваного рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -