Справа № 362/1535/13 Головуючий у І інстанції Лебідь - Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/416/15 Доповідач у 2 інстанції Яворський
Категорія 46 03.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області та заявою ОСОБА_1 про приєднання до вимог апеляційної скарги на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_2, управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні землями загального користування та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року Іванковичівська сільська рада звернулася до суду із вказаним позовом у відповідності до норм ст.ст. 83, 152 ЗК України та просила зобов'язати ОСОБА_2 протягом п'яти днів з моменту набрання рішенням законної сили звільнити проїзд загального користування по АДРЕСА_1 в районі розташування земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від складованих ним бетонних блоків та інших будівельних матеріалів, зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні територіальною громадою с. Іванковичі Васильківського району Київської області проїздом загального користування по АДРЕСА_1, а також зобов'язати його знести паркан, який перегороджує даний проїзд в районі належної йому земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 26.12.2011 року земельна комісія Іванковичівської сільської ради Васильківського району провела з виїздом на місце перевірку скарг власників земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стосовно незаконного захоплення ділянки яка до самовільного захоплення являлася - проїжджої частиною АДРЕСА_1 площею 0,01 га ОСОБА_2 та встановлення ним паркану, який повністю перегородив проїзд до земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3

В ході перевірки було встановлено, що відповідач, будучи власником земельної ділянки площею 0,182 га на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії КВ №074041, фактично обгородив земельну ділянку площею 0,195 га, при цьому 0,01 га самовільно обгородженої ділянки складають землі загального користування - під'їзд з АДРЕСА_1 до земельної ділянки ОСОБА_1, а 0,003 га - частина земельної ділянки площею 0,100 га, яка належить ОСОБА_3 Крім того, на місці проїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 відповідачем складовано бетонні блоки та інші будівельні матеріали, а сам проїзд перегороджено парканом. Про всі ці факти комісією із землеустрою та охорони навколишнього середовища, транспорту зв'язку та будівництва Іванковичівської сільської ради був складений відповідний акт та 27.12.2011 року винесено постанову, якою зобов'язано відповідача переставити паркан, прибрати бетонні блоки, інші будівельні матеріали та звільнити проїжджу частину АДРЕСА_1 земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для забезпечення проїзду по ній відповідно до плану схеми проїзду.

Однак, дана постанова, які і аналогічного змісту приписи Іванковичівської сільської ради від 31.08.2011 року № 172-02/12 та від 24.11.2011 року № 247 відповідачем виконані не були.

Під час судового розгляду справи позивач доповнив та уточнив свої позовні вимоги, а саме просив суд визнати протиправним та скасувати рішення 11 сесії Іванковичівської сільської ради 24 скликання від 13.09.2003 року № 68 в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,182 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, державного акту серії КВ №2 від 06.04.2004 року на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2, виданий Васильківським районним відділом земельних ресурсів та його реєстрацію, як такі, що були виготовлені із порушеннями вимог законодавства України.

Свої уточнення мотивував тим, що фактична межа земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на підставі вищезазначеного державного акту, не відповідає координатам, які зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки. Крім того, при виготовленні землевпорядною організацією технічної документації та подальшого затвердження 18 вересня 2003 року вказаної документації на 11 сесії Іванковичівською сільською радою не було перевірено чи дотримано земельні та містобудівні норми суміжних меж та меж земель загального користування, що призвело до фактичної передачі у власність відповідачу частину дороги загального користування по АДРЕСА_1 та призвело до порушення прав громадян, які проживають по вказаній вулиці, зокрема гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , тому позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні землями загального користування Іванковичівської сільської ради Васильківського району шляхом відновлення меж земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 в натурі відповідно до каталогу координат, що зазначені у кадастровому плані земельної ділянки в технічній документації по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №2 від 06.04.2004 року на ім'я ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Іванковичівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що при ухваленні рішення від 18.09.2003 р. про затвердження технічної документації та передачу у приватну власність спірної ділянки ОСОБА_2 було порушено низку вимог чинного земельного законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи по суті з невірним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

ОСОБА_1 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги Іванковичівської сільської ради, при цьому підтримала доводи апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства при вирішенні вказаного спору, зокрема вона вважає, що постановлене у справі рішення суду не вирішує спору по суті, оскільки наявний у відповідача ОСОБА_2 Державний акт на право власності на землю виданий з порушенням норм Земельного законодавства та нормативних актів, які регулюють правовідносини в сфері містобудування. Так затверджуючи технічну документацію на видачу ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.182 га. по АДРЕСА_1 не перевірила відповідності меж земельної ділянка на місцевості, що призвело до передачі у власність відповідачу повністю проїзду по АДРЕСА_1, що унеможливлює проїзд нею до належної їй земельної ділянки, що також розташована по АДРЕСА_1, і іншого під'їзду до цієї земельної ділянки вона не має, тому просила задовольнити апеляційну скаргу та її заяву у повному обсязі.

При апеляційному розгляді справи, представник Іванковичівської сільської ради Заверуха Р.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, мотивуючи свої доводи тим, що ухваливши рішення про зобов'язання відповідача перенести межі земельної ділянки до розмірів зазначених у державному акті, суд першої інстанції по суті не вирішив вказаний спір, оскільки попередній склад Іванковичівської сільської ради, затверджуючи 11 вересня 2003 року технічну документацію на державний акт ОСОБА_2 не перевірив чи відповідають дійсні межі земельної ділянки в натурі на місцевості та чи не порушують вони право громади на користування землями загального користування - дорогами, і таким чином, у порушення вимог ст.83 ч.4 ЗК України передали у власність відповідача частину земель загального користування - частину АДРЕСА_1. Оскільки сама сільська рада позбавлена можливості скасувати своє попереднє рішення, яке фактично уже реалізовано та на підставі якого виданий державних акт, тому просили вирішити вказаний спір у судовому порядку, задовольнивши позов.

ОСОБА_1. підтримала доводи апелянта подавши заяву про приєднання до апеляційної скарги та просила її задовольнити, оскільки приватизувавши частину проїжджої частини АДРЕСА_1, відповідач фактично позбавив її можливості під'їзду до її земельної ділянки яка також розташована по АДРЕСА_1 і під'їзду з інших вулиць немає.

Відповідач ОСОБА_2 при апеляційному перегляді заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Свої заперечення відповідач мотивував тим, що вказаного під'їзду до земельної ділянки ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 не існувало, і вона доїзджала до своїх земельних ділянок через землі сусідів, а тому і вимоги сільської ради є безпідставними.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга Іванковичівської сільської ради та заява ОСОБА_1 про приєднання до неї підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції мотивував тим, що рішення, на підставі якого було видано державний акт прийнято з дотриманням вимог закону і позивачем не надано жодного доказу його неправомірності.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Так, судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що рішенням Десятої сесії 21 скликання Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області від 31 липня 1992 року ОСОБА_2 виділено земельну ділянку розміром 0,15 га та дозволено будівництво житлових будинків (т.2 а.с.4).

Рішенням 11 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради від 18.09.2003 року №68 «Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність» було затверджено технічну документації надану Васильківським регіональним земельно-кадастровим бюро по складанню 13-ти громадянам Державних актів на право приватної власності на землю в с. Іванковичі в тому числі і по виготовленню ОСОБА_2 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 2, що виданий 06.04.2004 року (т. 1 а.с.82-83, т.2 а.с.33- 35). Що також підтверджується протоколом 11 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради від 18.09.2003 року про розгляд питання щодо затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність (т.2 а.с. 31-32).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 2, виданого 06.04.2004 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,182 га, розташованої в с. Іванковичі по АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:007:0004.

Згідно Плану меж земельної ділянки: А-Б - землі сільради; Б-В - АДРЕСА_1; В-А - ОСОБА_11 (т.1 а.с.50, т.2 а.с. 20).

Згідно Акту № 3 обстеження земельної ділянки від 26.12.2011 року земельної комісії Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області з виїздом на місце для розгляду питання щодо можливості самовільного захоплення земель загального користування (проїзду) за адресою: с. Іванковичі, АДРЕСА_1, обстежено межові знаки земельної ділянки площею 0,227 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить ОСОБА_1 та земельну ділянку площею 0,182 га (фактично огороджено 0,195 га) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить ОСОБА_2 та межові знаки поворотних точок сусідніх земельних ділянок, актом від 26.12.2011 року було встановлено, що проїзд з АДРЕСА_1 до земельної ділянки, що належить ОСОБА_1, фактично перерваний землями іншого призначення; паркан, яким огороджена земельна ділянка ОСОБА_2 перетинає межові лінії земельної ділянки ОСОБА_12; на місці проїзду до земельної ділянки ОСОБА_13, ОСОБА_2 складено бетонні блоки та інші будівельні матеріали і частина проїзду загороджена парканом. Зважаючи на вищевикладене та відсутність у відповідних базах відомостей щодо координат земельної ділянки ОСОБА_2, а також на фактичне захоплення ним земель загального користування та перекриття таким чином проїзду ОСОБА_1 до власної земельної ділянки, земельна комісія постановила: зобов'язати ОСОБА_2 звільнити зайнятий проїзд та здійснити відповідні дії щодо уточнення меж власної земельної ділянки; здійснити виміри щодо винесення в натурі проїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 на місцевості за нормами чинного законодавства (т. 1 а.с.12).

Відповідно до протоколу комісії землеустрою та охорони навколишнього середовища, паспорту, зв'язку та будівництва з розгляду питання відновлення проїзду по АДРЕСА_1 від 27.12.2011 року, постановлено з врахуванням обставин спору, земельно- кадастрової документації, яка наявна в сільській раді, результати проведеної інвентаризації земельних ділянок ОСОБА_12 та ОСОБА_1 зобов'язати ОСОБА_2 переставити паркан, прибрати бетонні блоки та інші будівельні матеріали та звільнити АДРЕСА_1 для забезпечення проїзду по ній відповідно до схеми проїзду. Площа АДРЕСА_1, що підлягає звільненню, складає 0,01 га (на схемі проїзду заштриховано) (т. 1 а.с.13).

Актом Державної інспекції сільського господарства в Київській області № А105/05 від 26.07.2012 року встановлено, що станом на 26.07.2012 року у ОСОБА_2 перебуває у власності земельна ділянка площею 0,182 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №0-74041. Фактично встановлено, що гр.. ОСОБА_2 огородив парканом земельну ділянку площею, 0.195 га. Таким чином, самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,013 га,зокрема проїзд (АДРЕСА_1) 0,01 га та землі гр. ОСОБА_3 - 0,003 га. ОСОБА_2 порушив вимоги п.б ст. 211 ЗК України та ст.53-1 КУпАП. Вищезазначені факти підтверджуються актом обстеження Іванковичівської сільської ради від 26.12.2011 №3. ОСОБА_2 від ознайомлення та підписання акту перевірки відмовився.

Також судом при розгляді справи було встановлено, що згідно листа УДЗК у Васильківському районі № 4969/02-1 від 22.10.2012 року, направленого на запит Іванковичівської сільської ради №184 від 12.09.2012 року, в архіві управління відсутня технічна документація щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку серії та номер КВ №074041, виданого на ім'я гр. ОСОБА_2 (т.1 а.с.23).

В технічній документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян с. Іванковичі на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області міститься кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_2 в с. Іанковичі по АДРЕСА_1 площею 0,182 г, в якому відображені каталоги координат цієї земельної ділянки (т. 1 а.с.138).

Згідно до Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 14.09.2003 року проведено встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки в присутності ОСОБА_2, представника місцевої ради та суміжних землевласників, а саме ОСОБА_11 Зазначені межі на місцевості проходять по межах, ніяких претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено, межі погоджені і не викликають спірних питань. Що також підтверджено Абрисами земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (т.2 а.с.24-25).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №88803/8804/13-41 від 21.03.2014 року встановлено, що станом на час обстеження в натурі (на місцевості) фактичні межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії КВ № 2 від 06.04.2004 року не відповідають координатам, що зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки, а саме: земельна ділянка збільшена за рахунок земель загального користування (АДРЕСА_1) та земель сільської ради,яка згідно опису меж в державному акті (А-Б - землі сільради; Б-В - АДРЕСА_1) на 178 кв.м., яка зображена в додатку 31 до висновку рожевим кольором та позначена точками 19-18-17-16-15-14- 13-12-11-10-3-4-5-19 (S 1=1718 кв.м.); земельна ділянка збільшена за рахунок земель загального користування, яка згідно опису меж в державному акті (А-Б - землі сільради) на 33 кв.м., яка зображена в додатку №1 до висновку рожевим кольором на позначена точками 7-9-8-7 (S2=33 кв.м.). За результатами проведених топографо-геодезичних робіт було встановлено накладання земельної ділянки по АДРЕСА_1 Київської області, кадастровий номер :02:007:0004, що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії КВ №074-41-38192 від 06.04.2004 року на землі загального користування (АДРЕСА_1) та землі сільради (згідно опису меж в державному акті: А-Б - землі сільради; Б-В - АДРЕСА_1) загальною площею 211 кв.м., яка складається: з земельної ділянки Sl=178 кв.м., яка зображена в додатку №1 до висновку рожевим кольором, має форму багатокутника та позначена точками 19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-3-4-5-19; із земельної ділянки S2=33 кв.м., яка зображена в додатку №1 до висновку рожевим кольором, має форму багатокутника та позначена точками 7-9-8-7.

Висновок експертизи: фактична межа (огорожа) земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, АДРЕСА_1, кадастровий № :02:007:0004 та належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії КВ №074-41-38192 від 06.04.2004 року не відповідає координатам, що зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки, який знаходиться на 138 аркуші справи. Існує накладання земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський району по АДРЕСА_1, кадастровий № :02:007:0004 та належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії КВ N°2 від 06.04.2004 року на землі загального користування.Накладання описано в дослідницькій частині висновку та зображено в додатку №1 до висновку (т.1 а.с.147-153).

Тож аналізуючи вищевикладене, слід зробити висновки, що при ухваленні рішення № 68 від 18.09.2003 р. (а.с.82) про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_2 Іванковичівською сільською радою було порушено низку вимог чинного земельного законодавства. Тобто акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 01.09.2003 р. був виготовлений без узгодження на місцевості межі спірної земельної ділянки з описом меж ділянок суміжних землевласників. Не враховано вихід сторін цих ділянок на АДРЕСА_1, в акті відсутні суміжні землевласники, не перенесено в натуру розміри спірної земельної ділянки, не встановлені межові знаки.

Отже колегія суддів вважає, що внаслідок видачі ОСОБА_2 спірного державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №074-41-38192 від 06.04.2004 р. на підставі рішення 11 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради від 18.09.2003 року № 68 Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_2, порушуються законні права та інтереси ОСОБА_1, оскільки вона позбавлена можливості реалізувати право доступу до власної земельної ділянки шляхом проїзду по проїжджій частині АДРЕСА_1 (землями загального користування) в районі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Згідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 20 Закону України «Про основи містобудування»передбачено, що регулювання земельних відносин у містобудуванні здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України,виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Згідно зі ст. 125 ЗК Україниправо власності на земельну ділянку виникає після отримання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

З матеріалів вказаної справи, зокрема досліджених судом першої інстанції копій державних актів на право приватної власності ОСОБА_1 серії ЯБ №144882 від 22 листопада 2006 року, вбачається, що належна їй на праві приватної власності земельна ділянка площею 0.227 га. розташована по АДРЕСА_1 та має під'їзд лише з АДРЕСА_1. ( а.с. 24 т.1). Дану земельну ділянку ОСОБА_1 придбала на підставі договору купівлі-продажу №1988 від 28 серпня 2004 року у ОСОБА_8, яка була власником цієї ж земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ -3626 від 26 червня 1996 року в тих же межах, із зазначенням під'їзду саме з АДРЕСА_1. (а.с. 71 т.1).

Ухвалюючи рішення про затвердження технічної документації 18 вересня 2003 року на підставі рішення №68 в частині земельної ділянки ОСОБА_2, Іванковичівська сільська рада не перевірила відповідність меж вказаної земельної ділянки зазначеної в Державному акті фактичним межам її в натурі на місцевості, що призвело до передачі у власність ОСОБА_2 частину проїзду АДРЕСА_1 до земельної ділянки, яка на той час належала ОСОБА_8, а в подальшому була продана ОСОБА_1, чим допустила порушення норм ст. 83 ч.4 ЗК України. Факт передачі у власність ОСОБА_2 частини проїзду підтверджується протоколом комісії землеустрою та охорони навколишнього середовища, транспорту, зв'язку та будівництва Іванковичівської сільської ради від 27 грудня 2011 року (а.с.13, 14 т.1), актом перевірки №А-105/05 від 26 липня 2012 року складеним держаним інспектором - головним спеціалістом відділу оперативного контролю дотримання вимог земельного законодавства ДІСГ в Київській області (а.с. 19,20 т.1) якими підтверджується виготовлення відповідачу державного акту із врахуванням частини проїзду а також з накладенням на частину ( площею 0,003 га.) земельної ділянки гр. ОСОБА_3.

Факт накладення частини земельної ділянки переданої у власність ОСОБА_2 на проїзд загального користування АДРЕСА_1 підтверджується і наданим представником сільської ради викопіюванням із генерального плану с. Іванковичі та актами понесення в натурі на місцевості меж земельної ділянки гр. ОСОБА_1 від 26 липня 2011 року. (а.с. 8 т.2).

Вказаний факт випливає також із Державного акту на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2, в якому зазначено, що суміжним землекористувачем від Б-В є саме Іванковичівська сільська рада ( а.с. 86, 87 т.1).

Аналогічним чином зазначено суміжним землекористувачем Іванковичівську сільську раду і в державних актах ОСОБА_1 від В-Г АДРЕСА_1 та державному акті ОСОБА_14 від Б-В землі сільської ради. ( а.с. 73 т.1).

Відповідно до протоколу комісії землеустрою та охорони навколишнього середовища, паспорту, зв'язку та будівництва з розгляду питання відновлення проїзду по АДРЕСА_1 від 27.12.2011 року, постановлено з врахуванням обставин спору, земельно- кадастрової документації, яка наявна в сільській раді, результати проведеної інвентаризації земельних ділянок ОСОБА_12 та ОСОБА_1 зобов'язати ОСОБА_2 переставити паркан, прибрати бетонні блоки та інші будівельні матеріали та звільнити АДРЕСА_1 для забезпечення проїзду по ній відповідно до схеми проїзду. Зазначений факт повністю підтверджується і наявними в матеріалах справи фотодоказами, які сторонами не заперечуються, тому вимоги позивача і в цій частині є доведеними, та такими що підлягають задовленню.

Актом Державної інспекції сільського господарства в Київській області № А105/05 від 26.07.2012 року встановлено, що станом на 26.07.2012 року у ОСОБА_2 перебуває у власності земельна ділянка площею 0,182 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 відповідно до державного акту і право власності на земельну ділянку серії КВ №0-74041. Фактично встановлено, що гр. ОСОБА_2 огородив парканом земельну ділянку площею, 0,195 га. Таким чином, самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,013 га,зокрема проїзд (АДРЕСА_1) 0,01 га та землі гр. ОСОБА_3 - 0,003 га. ОСОБА_2 порушив вимоги п.б ст. 211 ЗК України та ст.53-1 КУпАП. Вищезазначені факти підтверджуються актом обстеження Іванковичівської сільської ради від 26.12.2011 №3. ОСОБА_2 від ознайомлення та підписання акту перевірки відмовився.

Відповідно до ст. 393 ЦК Україниправовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України,у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, який порушує права особи щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування): органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішення 11 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради від 18.09.2003 року №68 «Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність» було реалізовано, а саме затверджено технічну документації надану Васильківським регіональним земельно-кадастровим бюро по складанню 13-ти громадянам Державних актів на право приватної власності на землю в с. Іванковичі в тому числі і по виготовленню ОСОБА_2 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 2, що виданий 06.04.2004 року, тому позивач у справі самостійно позбавлений можливості усунути допущені ним помилки, а тому вказане рішення повинно бути скасовано саме в судовому порядку, так як і скасовано виданий на підставі вказаного рішення відповідачу ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на землю.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян с. Іванковичі на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області міститься кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_2 в с. Іанковичі по АДРЕСА_1 площею 0,182 га, в якому відображені каталоги координат цієї земельної ділянки.

Згідно Плану земельних ділянок с. Іванковичі АДРЕСА_1 вбачається, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 огороджено парканом 0,195 га. Огорожа накладається на лінії Державних актів ОСОБА_3 та повністю перекриває під'їзд до земельної ділянки ОСОБА_1, чим позбавляє останню можливості повноцінного користування належною їй на праві власності земельною ділянкою, так як під'їзду з іншої будь-якої сторони не передбачено (а.с.65).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки зібраним у справі доказам, не врахував, що Іванковичівська сільська рада, надаючи відповідачеві у власність земельну ділянку 0,182 га не врахувала, що її межі виходять за лінії розмітки земель загального користування та займає проїзд земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1, чим порушено їх право. Тому вимоги позивача про усунення перешкод у користування землями загального користування шляхом знесення паркану, який перегороджує даний проїзд є доведеним позивачем і підлягає задоволенню.

Таким чином у порушення приписів ст.ст. 212-214 ЦПК України суд, не встановив спірних правовідносин та норми права, яка застосовується до цих правовідносин, обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового із частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. 212-214, 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, ст.ст. 20, 83, 125, 152, 155, 158 ЗК України, ст. 15, 16, 376, 386, 391, 393 ЦК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області та заявою ОСОБА_1 про приєднання до вимог апеляційної скарги задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_2, управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні землями загального користування та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 11 сесії Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області 24 скликання від 18.09.2003 року № 68 в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,182 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Скасувати Держаний акт серії КВ № 2 на право власності на земельну ділянку площею 0Л82 га. по АДРЕСА_1 в с. Іванковичі, Васильківського району, Київської області виданий 06 квітня 2004 року на ім'я ОСОБА_2, та який зареєстрований Васильківським районним відділом земельних ресурсів за № 1687 в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити проїзд загального користування по АДРЕСА_1 в селі Іванковичі Васильківського району Київської області в районі розташування земельної ділянки, що належать ОСОБА_1 від складованих ним бетонних блоків та інших будівельних матеріалів.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні територіальною громадою с. Іванковичі Васильківського району Київської області проїздом загального користування по АДРЕСА_1 в селі Іванковичі Васильківського району Київської області шляхом знесення паркану, який перегороджує даний проїзд в районі належної йому земельної ділянки.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв