Справа № 371/620/14 Головуючий у І інстанції Пархоменко В. М.
Провадження № 22-ц/780/457/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
Категорія 47 15.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 21 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася дочка ОСОБА_3. 22.04.1997 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини по 300 грн. щомісячно згідно рішення суду до її повноліття.

У зв'язку з досягненням повноліття, відповідач припинив виплату аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання на денному відділенні Київського Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за держзамовленням, проходить курс навчання англійської мови та потребує матеріальної допомоги.

Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 21 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що від спільного проживання позивача та відповідача у них згідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_3(а.с.7). Після розірвання шлюбу між ними, дочка залишилася проживати з матір'ю, на її утримання відповідач сплачував аліменти до повноліття дитини(а.с.8)

Після того, як дочці виповнилося 18 років відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання. Проте вона продовжує навчання на денному відділенні Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», що підтверджується довідкою №3312 від 29.05.2014 року (а.с.9) та потребує допомоги.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позов пред'явила особа, якій не належить право вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року дочці сторін ОСОБА_3 виповнилось 18 років, тобто на момент звернення до суду з позовом (23.07.2014 року) вона досягла повноліття і таким чином в повному обсязі набула правоздатності та дієздатності в правовідносинах, що є предметом розгляду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син.

За змістом зазначених статей ОСОБА_1 має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої, яка повинна бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що остання є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її, а не інших осіб, користь, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.

Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача, у своїх інтересах, в т. ч. і щодо стягнення аліментів на свою користь.

Ці положення закону при вирішенні позову ОСОБА_1 судом першої інстанції враховано та правильно відмовлено в стягненні аліментів на користь матері повнолітньої.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: