Справа № 487/7272/14-ц
Провадження № 2/487/122/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Сочивко І.О., позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В

21.07.2014р. ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням житловим будинком по АДРЕСА_1.

В позові вони вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1, ОСОБА_6

Після його смерті, вона, як дружина та дочка померлого ОСОБА_2 та діти від першого шлюбу чоловіка- відповідачі по справі ОСОБА_4, 1974 року народження та ОСОБА_5, 1977 року народження прийняли спадщину та 28.01.2014 року, державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори їм було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/4 частині кожному , на 13/160 часток домоволодіння по АДРЕСА_1.

Після прийняття спадщини відповідачі зайняли весь будинок та перешкоджають позивачам в проживанні та користуванні належним їм майном.

Тому позивачі просили визначити порядок користування будинком, а саме виділити в особисте користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлову кімнату , літ.5-4, житловою площею 11,3 кв.м, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділити в користування житлову кімнату, літ. 5-3 , площею 16,1 кв.м.

Допоміжні приміщення залишити в спільному користуванні позивачів та відповідачів.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з*явились. Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на безпідставність заявлених вимог.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України суд може визначити порядок користування квартирою між співвласниками.

В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2013 року помер чоловік ОСОБА_1- ОСОБА_6

Після його смерті, вона, як дружина та дочка померлого ОСОБА_2 та діти від першого шлюбу чоловіка- відповідачі по справі дочка ОСОБА_4, 1974 року народження та син ОСОБА_5, 1977 року народження прийняли спадщину та 28.01.2014 року, державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори їм було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/4 частині кожному , на 13/160 часток домоволодіння по АДРЕСА_1.

В домоволодінні проживають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Домоволодіння, яке належить позивачам та відповідачам складається із житлової кімнати , літ.5-4, житловою площею 11,3 кв.м, житлової кімнати, літ. 5-3 , площею 16,1 кв.м. та допоміжних приміщень: коридорів, кухні та ванної кімнати.

Відповідно до положення п.14 Постанови №20 від 22.12.1995 року, «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, із наступними змінами та доповненнями, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі,якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі чи інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до положення ч.2 ст.50 ЖК України, при наданні житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різного полу старше 9 років, крім подружжя.

Крім того, відповідно до положення ч.2 ст.63 ЖК України, не можуть бути самостійним предметом договори найму, житлове приміщення, яке хоч і є ізольованим, але по розміру менше встановленого для надання одному чоловіку( ч.1 ст. 48 ЖК України).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки запропонований позивачами порядок користування житлового будинку не відповідає вимогам закону, правам та інтересам сторін. Вселятись та проживати у спірному приміщенні позивачі не бажають, оскільки мають інше житлове приміщення. Фактично, заявляючи вказаний позов , позивачі мали на меті отримання грошової компенсації від відповідачів за належну їм на праві власності частку в спільному майні, але не скористались своїм правом на зміну позовних вимог до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення. На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 , ст.295 ЦПК України.

Суддя Павлова Ж.П.