КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1303/14-ц
Провадження №2-с/319/3/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

розглянувши у приміщенні Куйбишевського районного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (далі ОКП «Донецьктеплокомуненерго») заробітної плати в сумі 26 784 грн. 42 коп., яка була нарахована за період з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2014 року, але не виплачена працівникові.

10 грудня 2014 року Куйбишевським районним судом Запорізької області видано судовий наказ про стягнення з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 26 784 грн. 42 коп..

08 січня 2015 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго», скориставшись своїм правом, передбаченим статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі КПК України), подало заяву про скасування судового наказу.

Свої вимоги про скасування судового наказу боржник обґрунтовував тим, що до складу підприємства входить 17 відокремлених підрозділів виробничих одиниць, які надають послуги з постачання теплової енергії споживачам населених пунктів Донецької області. Одним із таких відокремлених підрозділів є виробнича одиниця «Сніжнетепломережа». На протязі вересня-жовтня 2014 року все майно, а також вся технічна та фінансова документація виробничої одиниці «Сніжнетепломережа» була захоплена невідомими озброєними особами, що призвело до суттєвих негативних наслідків, як то: неможливості контролю за придбанням та використанням енергоносіїв, неможливості контролю за виконанням господарських договорів, відсутністю контролю за збереженням та використанням товарно-матеріальних цінностей, відсутності можливості ОКП «Донецьктеплокомуненерго» впливати на фінансово-господарську діяльність виробничої одиниці «Сніжнетепломережа» та контролювати витрачання останньою фінансових ресурсів підприємства. Викладені обставини надають підстав для сумніву у обєктивності та правдивості відомостей, зазначених у заяві про видачу судового наказу та доданих до неї документах.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про скасування судового наказу, що узгоджується із приписами ч.6 ст.1051 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про скасування судового наказу задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Пунктом 12 вказаної постанови передбачено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі наказу №59-к від 02 квітня 2003 року прийнята інженером з ремонту виробничо-технічного відділу відокремленого підрозділу виробнича одиниця «Сніжнетепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго», яка є виробничою одиницею ОКП «Донецьктеплокомуненерго» без права юридичної особи (а.с.4-6,8-11).

З травня 2014 року по жовтень 2014 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго», яке є юридичною особою, не виконує свої зобовязання перед працівником щодо виплати нарахованої заробітної плати.

На підтвердження наявності заборгованості підприємства по заробітній платі, останнім надана ОСОБА_1 довідку №1199 від 26 листопада 2014 року про наявність заборгованості по заробітній платі в розмірі 26 784 грн. 42 коп. (а.с.7).

Суд, видавши судовий наказ про стягнення з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 26 784 грн. 42 коп., вірно прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Вказана сума заборгованості сторонами фактично не оспорювалась, при цьому боржник має лише сумніви в обєктивності та правдивості відомостей, відображених у даній довідці.

Крім того, облік та нарахування заробітної плати працівникові здійснюється безпосередньо відповідними службами виробничої одиниці «Сніжнетепломережа», що не заперечується боржником (а.с.19).

Вищевказана довідка про наявність заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 має відтиск штампу відокремленого підрозділу виробнича одиниця «Сніжнетепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго», підписана директором та головним бухгалтером, їх підписи скріплено відповідною печаткою. Боржником не заперечувались повноваження даних посадових осіб.

Нормою частини третьої статті 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог стст.57-60 ЦПК України.

Частина перша статті 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судовий наказ винесений відповідно до вимог процесуального права та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.1051 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про скасування судового наказу, - залишити без задоволення.

Судовий наказ від 10 грудня 2014 року у справі №319/1303/14-ц, виданий Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в сумі 26 784 (двадцяти шести тисяч семисот вісімдесяти чотирьох) гривень 42 (сорока двох) копійок, яка була нарахована за період з 01 травня 2014 року по 01 жовтня 2014 року, але не виплачена працівникові та на користь держави судового збору у сумі 133 (ста тридцяти трьох) гривень 92 (девяноста двох) копійок, - залишити без змін.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр