Справа №442/3975/15-ц
Провадження №2/442/1422/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Івасівки А.П.

при секретарі Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» про усунення перешкод у користуванні майном та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням, загальною площею 23,5 кв.м., що по АДРЕСА_1 визнати за ними по ? частки нежитлового приміщення, загальною площею 23,5 кв.м., що по АДРЕСА_1 В обґрунтування позову покликаються на те, що в квітні 2014 року між ними та Публічним акціонерним товариством «Дрогобицький завод автомобільних кранів» було досягнуто усної домовленості про те, що ними буде здійснено будівництво нежитлового приміщення загальною площею 50,6 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває в постійному користуванні Товариства. Після закінчення будівництва відповідач ухиляється від оформлення нашого права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку. Згідно технічного паспорту, виданого КП «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради станом на 25.04.2013 року загальна площа спірної нежитлової будівлі становить 50,6 кв.м. та складається із основного приміщення площею 46,1 кв.м. та кладової 4,5 кв.м.

Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, яку просили задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні і стверджується матеріалами справи, та не оспорюється сторонами в квітні 2014 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Дрогобицький завод автомобільних кранів» було досягнуто усної домовленості про те, що ними буде здійснено будівництво нежитлового приміщення загальною площею 50,6 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває в постійному користуванні Товариства.

Після закінчення будівництва відповідач ухиляється від оформлення права власності позивачів на зазначену нерухомість в установленому законом порядку.

Згідно технічного паспорту, виданого КП «Дрогобиьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради станом на 25.04.2013 року загальна площа спірної нежитлової будівлі становить 50,6 кв.м. та складається із основного приміщення площею 46,1 кв.м. та кладової 4,5 кв.м.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що право власності на спірне майно оспорювалось відповідачем, оскільки такий фактично чинить перешкоди в користуванні таким, не даючи згоду на оформлення права власності; разом з тим спірне нежитлове приміщення знаходиться на відведеній земельній ділянці, а визнання права власності на таке не буде порушувати інтереси інших осіб, то позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку нежитлового приміщення, розміром 23,5 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку нежитлового приміщення, розміром 23,5 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Дрогобицький завод автомобільних кранів» не чинити перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у здійсненні права користування нежитловим приміщенням, яке розташоване по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Івасівка А.П.