Справа: 164/145/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Боровичівської сільської ради Маневицького району, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

30.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,85 га. 8.04.1998 року ОСОБА_3 посвідчила заповіт, яким житловий будинок, присадибну земельну ділянку заповіла сину - ОСОБА_2 Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщину. Однак, у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, ОСОБА_2 відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому він просить суд визнати його право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, проте подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідачі - Боровичівська сільська рада Маневицького району, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, кожен зокрема, свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 цього ж Кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця НОМЕР_1 від 15.04.2009 року та копією свідоцтва про народження позивача НОМЕР_2 від 31.08.1961 року. 8.04.1998 року ОСОБА_3 посвідчила заповіт, яким житловий будинок, присадибну земельну ділянку заповіла сину - ОСОБА_2 (а.с. а.с. 5-7).

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 1 с. Боровичі за 2014 рік та довідки Боровичівської сільської ради Маневицького району № 1792 від 3.12.2014 року вбачається, що по особовому рахунку НОМЕР_3 будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, належить ОСОБА_3 8.04.1998 року від імені ОСОБА_3 було посвідчено заповіт, який за даними сільської ради не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за законом та заповітом спадкодавця є її син ОСОБА_2, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Маневицької нотаріальної контори. Інших спадкоємців немає (а.с. 9, 10).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ від 1.12.1997 року та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 56/3.17, виданого відділом Держземагентсва у Маневицькому районі Волинській області 22.01.2015 року, ОСОБА_3. належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,85 га, вартістю 41450 гривень 72 копійки (а.с. 14, 15).

Постановою Маневицької державної нотаріальної контори № 06/02-31 від 21.01.2015 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця ОСОБА_3, та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,85 га, що розташована в с. Боровичі Маневицького району (а.с. 13).

Згідно висновку Маневицького архітектурно - планувального підприємства від 19.01.2015 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 12).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 130, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,85 га, яка розташована в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії ВЛ, виданого Боровичівською сільською радою 1 грудня 1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 35, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська