Номер провадження: 22-ц/785/2058/15
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла", Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання частково недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтв про право власності, договорів купівлі-продажу квартири, зобов'язання привести реконструйовану квартиру в попередній стан, усунення перешкод в користуванні власністю, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_6, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року, -

встановила:

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання частково недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтв про право власності, договорів купівлі-продажу квартири, зобов'язання привести реконструйовану квартиру в попередній стан, усунення перешкод в користуванні власністю і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2. Згідно технічного паспорту, який було видано 23 липня 1993 року, квартира № 2 має два входи - через парадну будинку та чорний хід.

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири № 30, що розташована на другому поверсі чотирьох поверхового вказаного будинку, проте загальна площа квартири № 30 була незаконно збільшена попереднім власником квартири № 30 відповідачем ОСОБА_5 за рахунок приватизації приміщення парадної загального користування будинку пл. 13, 1 кв. м., розташованого на першому поверсі будинку, згідно розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26 липня 1994 року № 43812, виданого ОСОБА_5.

На підставі вказаного розпорядження відповідачем ОСОБА_5 було отримано свідоцтво про право власності на житло від 26 липня 1994 року.

В подальшому, спірна квартира була продана відповідачу ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу №12089 від 29 грудня 1995 року, а останній, в свою чергу, продав дану квартиру відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 94 від 11 січня 2003 року.

Протиправна приватизація парадної першого поверху будинку порушує права позивача через неможливість у користуванні парадною будинку.

Крім того відповідачем ОСОБА_3 було самочинно здійснена реконструкція квартири № 30 ,отримано свідоцтво про право власності ,внаслідок чого площа квартири № 30 була збільшена до 85,6 кв.м. за рахунок влаштування зовнішніх сходів в між будинковому просторі, знесенням міжкімнатних перестінок та капітальної стіни з влаштуванням санвузлу в частині житлових кімнат на 1 поверсі на сходовому майданчику на порозі входу в квартиру позивача встановила в між будинковому просторі сходовий майданчик, сходи та висну (нависаючу) стіну між 1 та 2 поверхами будинку,чим створила небезпечну ситуацію , сходовий майданчик парадної першого поверху,де влаштувала туалет , відповідачка відгородила стіною від парадної на 1 поверсі ,знесла вікно в приміщення парадної , чим порушила права позивача на користування місцями загального користування та парадною будинку.

Позивач з врахуванням уточнень остаточно просила (т.2 а.с.64-70) :

- визнати недійсним розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26.07.1994 року № 43812,видане ОСОБА_5 в частині включення до загальної площі (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,приміщення парадної першого поверху загальною площею 13,1 кв.м.,яке значиться згідно технічного паспорту "коридор пл.. 13,1 кв.м. № 7";

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 26.07.1994 року ,що було видано ОСОБА_5 на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26.07.1994 року № 43812, в частині включення до загальної площі (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,приміщення парадної першого поверху загальною площею 13,1 кв.м.,яке значиться згідно технічного паспорту "коридор пл. 13,1 кв.м. № 7";

- визнати не дійсним договір купівлі-продажу № 12089,зареєстрований Одеською товарною біржею 29.12.1995 року ,який було укладено між ОСОБА_5 та гр..ОСОБА_4 в частині включення в загальну площу (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,що відчужувалась ,приміщення парадної першого поверху будинку загальною площею 13,1 кв.м.,яке значиться у п.2 вищевказаного договору,як "коридор під № 7", а в техпаспорті,виданому ОМБТІ та РОН ,як "коридор пл.. 13,1 кв.м. №7";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.01.2003 року,посвідченого нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7,укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і зареєстрованого в реєстрі за № 94 в частині включення в загальну площу (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,що відчужувалась ,приміщення парадної першого поверху будинку загальною площею 13,1 кв.м.,яке значилось у техпаспортах ОМБТІ та РОН ,як "коридор пл. 13,1 кв.м. №7";

- визнати недійсним свідоцтво про право власності від 15.10.2012 року ,видане виконкомом Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_3 ;

- зобов'язати ОСОБА_3 привести незаконно реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 в попередній стан,який існував до реконструкції,а саме знести незаконно влаштовані зовнішні сходи в між будинковому просторі на вході в парадну будинку першого поверху,зовнішній сходовий майданчик та висну (нависаючу) стіну між 1 та 2 поверхами будинку № 16,знести незаконно влаштовані відповідачкою санвузол в частині житлових кімнат першого поверху,демонтувати стіну,якою відгорожена сходова площадка від парадної на першому поверсі ,відновити вікно в парадній;

- зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в доступі до приміщення парадної пл.13.1 кв.м. першого поверху (коридор № 7).

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради та КП "Міське агентство з приватизації житла" в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник Приморської райадміністрації ОМР в судовому засіданні визнала частково позовні вимоги ОСОБА_2 , вважала обґрунтованими вимоги позивача в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 15 жовтня 2012 року, отриманого відповідачем після проведення реконструкції квартири.

Рішення ухвалено у відсутність відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,представника Виконавчого комітету Одеської міської ради .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 15 жовтня 2012 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_3 замість договору купівлі-продажу від 11 січня 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, і зареєстрованого в реєстрі за № 94.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, діюча в інтересах відповідача ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_6, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов ОСОБА_2 виходив з того, що оскільки розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26.07.1994 року № 43812 про приватизацію квартири АДРЕСА_4 ,було видане на підставі довідки від 20.06.1994 року (т.1 а.с.32), тому підстав для визнання розпорядження та відповідно свідоцтв про право власності недійсними не має.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання свідоцтва про право власності від 15.10.2012 року на ім'я ОСОБА_3 на квартиру № 30 недійсним ,суд першої інстанції виходив з того,що ОСОБА_3 реконструкція квартири № 30 була здійснена без дозволу Приморської райадміністрації Одеської міської ради ,тобто незаконно.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з наступного.

З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 ,що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.08.1992 року (т. 1, а. с. 15).

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 26 липня 1994 року за № 43812 та розпорядження органу приватизації від 26 липня 1994 року (Т. 1, а. с. 30-31) власником квартири АДРЕСА_3 був ОСОБА_5 ,квартира № 30 , розташована на другому поверсі над квартирою № 2.

Згідно довідки про склад сім'ї від 20 червня 1994 року, наявної в матеріалах архівної приватизаційної справи (т. 1, а. с. 32) вбачається, що площа квартири № 30 складає - 74, 5 кв. м., у тому числі: три кімнати житловою площею - 41, 2 кв. м., кухня - 7, 7 кв. м., вбиральня - 1, 4 кв. м., коридор - 7, 6 і 3, 5 кв. м. та антресоль - 13, 1 кв. м.

В подальшому, 29 грудня 1995 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири № 12089, зареєстрований Одеською товарною біржею 29 грудня 1995 року (т. 1, а. с. 28). На підставі вказаного договору ОМБТІ та РОН був виданий новий технічний паспорт на дану квартиру, загальною площею 74, 5 кв. м., від грудня місяця 2002 року на ім'я ОСОБА_4 (т. 2, а. с. 172).

11 січня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 11 січня 2003 року, посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, і зареєстрований в реєстрі під № 94 (т. 2, а. с. 171).

У подальшому відповідач ОСОБА_3 здійснила реконструкцію квартири № 30 ,шляхом приєднання міжбудинкового простору загальною площею 11.1 кв. м.,внаслідок чого загальна площа квартири збільшилась до 85,6 кв.м.

05.09.2012 року відповідачем ОСОБА_3 було отримано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації та 15.10.2012року свідоцтво про право власності на квартиру (т.1 а.с. 142,145-148).

Виходячи з наявних в матеріалах справи архівної справи , наданої КП "ОМБТІ та РОН" ,вбачається ,що 26.07.1994 року відповідачем ОСОБА_5 було отримано свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 47,5 кв. м.,видане за підписом начальника УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів ОСОБА_9 та відповідно до технічного паспорту спірне приміщення парадної першого поверху будинку загальною площею 13,1 кв.м.до складу квартири № 30 не увійшло (т.1 а.с.129,132-133).

В той же час в матеріалах справи наявне свідоцтво про право власності на житло від 26.07.1994 року - квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 74,5 кв. м.,видане за підписом заст.начальника УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів ОСОБА_10 (т.1 а.с.123).

Відповідно до довідки КП "ОМБТІ та РОН" № 13263 від 29.12.2011 року вбачається ,що копії документів на підставі яких нежитлові приміщення площею13,1 кв. м. та 13,5 кв.м. увійшли до складу квартири АДРЕСА_7 в архівній справі КП "ОМБТІ та РОН" відсутні (т.2 а.с.115).

Відповідно до довідки Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № К-143/4 від 13.05.2013 р., згода Приморською районною адміністрацією на включення приміщення загального користування до приватизації квартири АДРЕСА_8 не надавалася ( т.2 а.с.119).

Відповідно до експлікації будинку АДРЕСА_2 , парадна першого поверху будинку є місцем загального користування.

Відповідно до ст. 65-1 ЖК України ,наймачі жилих приміщень у будинку державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї які проживають разом з ними,придбати займані ними приміщення у власність на підставах,передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 № 2482-XII (чинним в ред. станом на 26.07.1994 року ), рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 р. від 02.03.2004 року , місця загального користування у багатоквартирних будинків приватизації не підлягають.

В довідці про склад сім'ї наймача ізольованої квартири від 20.06.1994 р. (т.2 а.с.126) , спірне приміщення загального користування було зазначено як антресоль площею 13,1 кв. м.,що не відповідає дійсності .

Колегія суддів вважає, що оскільки зазначене в довідці від 20.06.1994 року про загальну площу квартири № 30 у розмірі 74,5 кв. м. не відповідало дійсності та спростовано поясненнями сторін , матеріалами справи , а саме свідоцтвом про право власності від 26.07.1994 року на квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 47,5 кв. м.,видане за підписом начальника УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів ОСОБА_9(т.1 а.с.129), технічним паспортом квартири № 30 (т.1 а.с.132-133), довідкою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № К-143/4 від 13.05.2013 р., ( т.2 а.с.119), довідкою КП "ОМБТІ та РОН" № 13263 від 29.12.2011 року (т.2 а.с.115), дані якої стали підставою для видачі розпорядження органу приватизації , тому розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26.07.1994 року № 43812,видане ОСОБА_5 в частині включення до загальної площі (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,приміщення парадної першого поверху загальною площею 13,1 кв.м.,яке значиться згідно технічного паспорту "коридор пл. 13,1 кв.м. № 7" підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині.

Оскільки відповідачем ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на квартиру № 30 ,було отримано на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26.07.1994 року № 43812, тому свідоцтво про право власності на житло від 26.07.1994 року також підлягає визнанню недійсним ,відповідно до ст. 48 ЦК України (в ред.1963 р.) в частині включення до загальної площі (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,приміщення парадної першого поверху загальною площею 13,1 кв.м..

В свою чергу договори купівлі-продажу укладені між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 29 грудня 1995 року № 12089, (т. 1, а. с. 28), договір купівлі-продажу квартири від 11 січня 2003 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, і зареєстрований в реєстрі під № 94 (т. 2, а. с. 171) в частині включення до загальної площі (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,приміщення парадної першого поверху загальною площею 13,1 кв.м. також підлягають визнанню не дійсними .

Суд першої інстанції задовольняючи частково позов ОСОБА_2 та визнав недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_9 від 15.10.2012 року , видане на ім'я відповідача ОСОБА_3 ,після проведеної відповідачем ОСОБА_3 реконструкції квартири не звернув уваги на те, що відповідачем ОСОБА_3 05.09.2012 року було отримано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації (т.1 а.с. 145-148).

З часу прийняття в експлуатацію квартири , об'єкт будівництва не може вважатися самочинним будівництвом.

Отримання декларації про готовність об'єкту до експлуатації свідчить про відповідність реконструйованої ОСОБА_3 квартири всім будівельним ,санітарним нормам , стандартам, та правилам .

Декларація про готовність об'єкту до експлуатації від 05.09.2012 року не оскаржене та не скасоване.

Відповідачем ОСОБА_11 отримано свідоцтво про право власності на підставі декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 05.09.2012 року , тому на час розгляду колегією суддів справи ,підстав для скасування свідоцтва про право власності від 15.10.2012 року не має.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_3 привести незаконно реконструйовану квартиру № 30 ,по вул. 10 квітня ,буд. № 16 , м.Одеси в попередній стан,який існував до реконструкції,а саме знести незаконно влаштовані зовнішні сходи в між будинковому просторі на вході в парадну будинку першого поверху,зовнішній сходовий майданчик та висну (нависаючу) стіну між 1 та 2 поверхами будинку № 16,знести незаконно влаштовані відповідачкою санвузол в частині житлових кімнат першого поверху,демонтувати стіну,якою відгорожена сходова площадка від парадної на першому поверсі ,відновити вікно в парадній, зобов'язання ОСОБА_3 усунути перешкоди в доступі до приміщення парадної пл.13.1 кв.м. першого поверху (коридор № 7) є похідними від правомірності отримання відповідачем ОСОБА_3 свідоцтва про право власності та з врахуванням вищенаведеного , тому такі позовні вимоги на час вирішення колегією суддів спору також не підлягають задоволенню.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційні скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_6, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення .

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла", на користь позивача ОСОБА_2 , в рівних частках підлягає стягненню судовій збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 ,пропорційно до задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , підлягає стягненню судовій збір у розмірі 1705 грн. 20 коп.,сплачених відповідачем при принесенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_6, діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла", Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання частково недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтв про право власності, договорів купівлі-продажу квартири, зобов'язання привести реконструйовану квартиру в попередній стан, усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити частково.

Визнати недійсним розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26.07.1994 року № 43812,видане ОСОБА_5 в частині включення до загальної площі (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,приміщення парадної першого поверху загальною площею 13,1 кв.м.,яке значиться згідно технічного паспорту "коридор пл. 13,1 кв.м. № 7";

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 26.07.1994 року ,що було видано ОСОБА_5 на підставі розпорядження УЖКГ виконкому Одеської міської ради від 26.07.1994 року № 43812, в частині включення до загальної площі (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,приміщення парадної першого поверху загальною площею 13,1 кв.м.,яке значиться згідно технічного паспорту "коридор пл. 13,1 кв.м. № 7";

Визнати не дійсним договір купівлі-продажу № 12089,зареєстрований Одеською товарною біржею 29.12.1995 року ,який було укладено між ОСОБА_5 та гр.ОСОБА_4 в частині включення в загальну площу (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,що відчужувалась ,приміщення парадної першого поверху будинку загальною площею 13,1 кв.м.,яке значиться у п.2 вищевказаного договору,як "коридор під № 7", а в техпаспорті,виданому ОМБТІ та РОН ,як "коридор пл. 13,1 кв.м. №7";

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.01.2003 року,посвідченого нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7,укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і зареєстрованого в реєстрі за № 94 в частині включення в загальну площу (74,5 кв.м.) квартири АДРЕСА_2 ,що відчужувалась ,приміщення парадної першого поверху будинку загальною площею 13,1 кв.м.,яке значилось у техпаспортах ОМБТІ та РОН ,як "коридор пл. 13,1 кв.м. №7";

В решті позову відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла", на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121 грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1705 грн.20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.М. Гончаренко

В.Д. Коротков