Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1537/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

23 січня 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, третя особа - Друга полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_7, ОСОБА_8, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 19 березня 2014 року звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер їх батько ОСОБА_9, у власності якого знаходився житловий будинок в АДРЕСА_6

Зазначали, що відповідачі є спадкоємцями майна померлого за заповітом, який ними оскаржувався в судовому порядку.

Вказували, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачів, тому свідоцтва не отримали.

Просили суд визнати за кожним із них право власності в порядку спадкування після померлого ОСОБА_9 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_7

В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Вважають, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі відповідних свідоцтв, тому просили суд визнати за кожним право власності на відповідну частку в праві власності на АДРЕСА_2 та житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_8

Відповідачі та представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували. Вважають, що позивачами заявлені вимоги без врахування вартості всього спадкового майна, об'єм спадкового майна не обмежується спірною квартирою та житловим будинком. В задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі.

Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направила, подавала заяви з проханням розглядати справу без участі представників.

Інші особи в судове засідання не з'явилися.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/8226/13-ц, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_9, після смерті якого відкрилася спадщина.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_9.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_11, який був сином ОСОБА_9, отже, є онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9.

Також встановлено, що за життя померлий ОСОБА_9 20 жовтня 2005 року склав заповіт, за яким належну йому на праві приватної власності частину житлового будинку по АДРЕСА_9 заповів ОСОБА_3, а належну на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 - онучці ОСОБА_4.

Другою полтавською державною нотаріальною конторою після померлого ОСОБА_9 відкрита спадкова справа. З заявами про прийняття спадщини звернулися позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що до складу спадкового майна ввійшли належні померлому ОСОБА_9 на праві власності частини житлового будинку по АДРЕСА_9 та квартири АДРЕСА_1.

За нормами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовними вимогами, та самостійно визначаючи межі позовних вимог, визначають предметом спору спадкове майно, яке входило до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9, в обсязі двох об'єктів: частини житлового будинку по АДРЕСА_9 та квартири АДРЕСА_1.

Решта об'єктів, які ввійшли до складу спадщини після померлого ОСОБА_9 знаходиться поза межами позовних вимог, тому в силу норм ст. 11 ЦПК України не досліджувалися судом.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_9 за життя склав заповіт, тому згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування відповідної частини житлового будинку по АДРЕСА_9 має відповідач ОСОБА_3, а частини квартири АДРЕСА_2 - відповідач ОСОБА_4

В той же час, відповідно до ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є непрацездатними дітьми спадкодавця, суд приходить до висновку, що останні мають право на обов'язкову частку, яка в силу вимог ст. 1241 ЦК України складається з половини частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом.

Вирішуючи питання про розмір такої частки суд виходить з наступного.

В силу норм ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення).

Таким чином, у разі спадкування за законом, спадкоємцями померлого ОСОБА_9 були б позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (діти спадкодавця) та відповідач ОСОБА_4 (онука - за правом представлення).

Згідно зі статтею 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що у разі спадкування після померлого ОСОБА_9 за законом, є три спадкоємці, частки яких є рівними, тому частки кожного із позивачів складали б по 1/3 частини спадкового майна.

Судом також встановлено та не оспорювалося позивачами, що на час смерті померлому ОСОБА_9 на праві власності належала 1/8 частина житлового будинку по АДРЕСА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2003 року.

Оскільки до складу спадкового майна належала 1/8 частина житлового будинку, спадкоємців за законом є троє, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із позивачів мав би право на 1/24 частину житлового будинку (1/8 розділена на 3).

Обов'язкова частка нормами ст. 1241 ЦК України визначена, як половина частки, яка належала б кожному спадкоємцю у разі спадкування за законом.

Тому суд приходить до висновку, що за кожним із позивачів, за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 необхідно визнати право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 на 1/48 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в місті Полтаві, по провулку Яровому, номер один.

Вирішуючи питання про розмір частки спадкодавця в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 суд виходить з наступного.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 лютого 1999 року власниками квартири АДРЕСА_4 на праві приватної спільної сумісної власності є ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_4.

Частки співвласників не визначені.

Разом з тим, відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Встановлено, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер, після його смерті відкрилася спадщина.

Враховуючи дані обставини, а також те, що за життя співвласниками квартири АДРЕСА_1 не було досягнуто домовленості щодо поділу квартири, суд виходить з того, що частки співвласників є рівними, частка кожного складає 1/4.

Тому суд приходить до висновку, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 склала 1/4 частина, яка входить до складу спадкового майна.

Також встановлено, ОСОБА_11, який є співвласником спірної квартири, ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер, після його смерті відкрилася спадщина.

ОСОБА_11 за життя склав заповіт (том 1 а.с. 242) за яким все майно заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

11-ю Харківською державною нотаріальною конторою після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_11 відкрита спадкова справа, з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4(донька), ОСОБА_9 (батько). В свою чергу ОСОБА_7, як дружина, звернулася із заявою про відмову від спадщини на користь сина ОСОБА_12.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_11 до складу спадкового майна ввійшла 1/4 частина квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 лютого 1999 року.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_11 в силу норм ст. ст. 1217, 1223 ЦК України є ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом.

В свою чергу ОСОБА_9 будучи спадкоємцем майна ОСОБА_11 за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, в силу норм ст.1241 ЦК України має частку на обов'язкову долю, хоча і не отримав відповідного свідоцтва.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вирішуючи питання щодо розміру частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, яку фактично прийняв ОСОБА_9, суд виходить з наступного.

Частка ОСОБА_11 в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 склала 1/4 частину.

У разі спадкування за законом, спадкоємцями померлого ОСОБА_11 були б ОСОБА_12 (сина), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_9 (батько) та ОСОБА_7 (дружина), яка відмовилася від належної їй частки на користь сина померлого ОСОБА_8, тобто, чотири спадкоємці.

При цьому суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_8, як сина ОСОБА_11 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (том 2 а.с. 10), в силу норм ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що у разі спадкування після померлого ОСОБА_11 за законом, є чотири спадкоємці, частки яких є рівними, тому частки кожного із позивачів складали б по 1/4 частини спадкового майна.

Судом встановлено що на час смерті померлому ОСОБА_11 на праві власності належала 1/4 частина квартири № 38.

Оскільки до складу спадкового майна належала 1/4 частина квартири № 38, спадкоємців за законом є четверо, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із спадкоємців за законом після померлого ОСОБА_11 мав би право на 1/16 частину квартири АДРЕСА_5 (1/4 розділена на 4).

Обов'язкова частка нормами ст. 1241 ЦК України визначена, як половина частки, яка належала б кожному спадкоємцю у разі спадкування за законом.

Тому суд приходить до висновку, що фактично померлий ОСОБА_9 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_11 як спадкоємець за законом, який має право на обов'язкову частку, прийняв спадщину у вигляді 1/32 частини квартири АДРЕСА_1 (1/16 розділена на 2).

З цих підстав до складу спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_13 входить 9/32 частки квартири АДРЕСА_1 (1/4 +1/32).

Оскільки до складу спадкового майна належала 9/32 частин квартири, спадкоємців за законом є троє, частки їх є рівними, суд приходить до висновку, що у разі спадкування за законом кожний із позивачів мав би право на 3/32 частин квартири № 38 (9/32 розділено на 3).

Обов'язкова частка нормами ст. 1241 ЦК України визначена, як половина частки, яка належала б кожному спадкоємцю у разі спадкування за законом.

Тому суд приходить до висновку, що за кожним із позивачів, за ОСОБА_6 та ОСОБА_2 необхідно визнати право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 на 3/64 частин квартири АДРЕСА_1.

Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9, мають право на обов'язкову частку, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідні частини домоволодіння та квартири не можуть, суд приходить до висновку, що порушене право позивачів підлягає захистові.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 право власності за кожним на 1/48 частину житлового будинку з надвірними будівлями в місті Полтаві по провулку Яровому, номер один, а також на 3/64 частини квартири АДРЕСА_1

Тому позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягають частковому задоволенню.

Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідачів про те, що у зв'язку з невизначеністю судом загального об'єму спадкового майна, позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, того, що сторони на свій розсуд розпоряджаються своїми правами, суд має вирішувати спір, виходячи з заявлених позовних вимог, в даному випадку - обсягу спірного майна, визначеного сторонами.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3, заперечуючи щодо позовних вимог та посилаючись на наявність у спадкодавця іншого майна, не охопленого заповітом, використовуючи на власний розсуд надані їм процесуальні права, зустрічні позовні вимоги до ОСОБА_6 та ОСОБА_2. не пред'являли, в тому числі і не порушували питання щодо поділу спадкового майна з урахуванням норм ст. 365 ЦК України про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Оскільки в даному випадку між сторонами по справі, як спадкоємцями, згода щодо поділу спадщини досягнута не була, тому в силу норм ст. 1278 ЦК України спадкові частки, належні спадкоємцям, є не реальними, а ідеальними, тобто вираженими чисельно (1/2, 1/3 і т. д.).

Тому незалежно від кількості об'єктів, що входять до складу спадщини, кожен із спадкоємців, за відсутності згоди про поділ спадкового майна, має право на відповідну частку в відповідному об'єкті, що входить до складу спадкового майна.

Можливість відмови в позові з підстав, коли межі позовних вимог позивачами визначені виходячи не з всього об'єму спадкового майна, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

При цьому суд також позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та здійснити розподіл іншого майна, щодо якого жодна із сторін по справі вимоги не заявляла.

Суд також виходить з того, що спадкоємці майна померлого ОСОБА_9 не позбавлені права в подальшому вирішити питання поділу решти спадщини, щодо якої не заявлені вимоги в даній справі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позивачам пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню понесені ними судові витрати.

Оскільки кожним з позивачів при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі по 243,60 грн., відшкодуванню підлягає пропорційно до розміру задоволених позовних вимог кожному в розмірі по 15 грн. 24 коп.

Тому з кожного з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 та на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені судові витрати на користь кожного із позивачів в розмірі по 7 грн. 62 коп. (15,24 грн./2).

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 право власності на 1/48 частину житлового будинку з надвірними будівлями в місті Полтаві по провулку Яровому, номер один.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 право власності на 1/48 частину житлового будинку з надвірними будівлями в місті Полтаві по провулку Яровому, номер один.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 право власності на 3/64 частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 право власності на 3/64 частину квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати з кожної в розмірі по 7 грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати з кожної в розмірі по 7 грн. 62 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

23.01.2015