АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/4605/15 Головуючий у 1 інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Вербової І.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів» та Главою 72 ЦК України, звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик»(далі по тексту - ПАТ «КБ «Хрещатик», Банк) та з урахуванням уточнень до позову просили ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 належні йому грошові кошти за Договором №1618/2010-222 у розмірі 200 000 грн., за Договором №958/2011-222 у розмірі 250 000 грн. та за Договором №929/2012-222 у розмірі 16 868 доларів США, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 належні їй грошові кошти за Договором №1617/2010-222 у розмірі 400 000 грн. та за Договором №959/2011-222 у розмірі 200 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 29 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено Договір банківського вкладу «Оберіг» № 1618/2010-222 в національній валюті з щомісячною сплатою процентів. Відповідно до умов даного договору позивач передав Банку грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., які перераховуються на особовий рахунок НОМЕР_1, на строк 12 місяців з 29.12.2010 року по 29.12.2011 року, зі сплатою відсотків за ставкою 17% річних із збільшенням процентної ставки на 0,5% річних. На виконання умов вказаного Договору, ОСОБА_1 вніс кошти на депозитний рахунок у сумі 200 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 29.12.2010 року./а.с. 173/

24 жовтня 2011 року між тими ж сторонами було укладено Договір банківського вкладу «Ювілейний» № 958/2011-222 в національній валюті з щомісячною сплатою процентів. Відповідно до умов даного договору позивач передав Банку грошові кошти в сумі 250 000,00 грн., які перераховуються на особовий рахунок НОМЕР_2, на строк 20 місяців з 25.10.2011 року по 25.06.2013 року, зі сплатою відсотків за ставкою 20% річних. На виконання умов вказаного договору, ОСОБА_1 вніс кошти на депозитний рахунок у сумі 250 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 24.10.2011 року. /а.с. 172/

04 жовтня 2012 року зазначені вище сторони уклали Договір банківського вкладу «Капітал» в іноземній валюті(доларах США) № 929/2012-222 із щомісячною сплатою процентів. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 передав Банку грошові кошти в сумі 16 868,00 доларів США, які перераховуються на особовий рахунок НОМЕР_3, на строк 370 днів з 04.10.2012 року по 09.10.2013 року, зі сплатою відсотків за ставкою 9,5% річних. На виконання умов вказаного Договору позивач вніс кошти на депозит у сумі 16 868,00 доларів США, що підтверджується квитанцією від 04.10.2012 року. /а.с. 171/

В свою чергу, 29 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» укладено Договір банківського вкладу «Оберіг» №1917/2010-222 в національній валюті з щомісячною сплатою процентів. Відповідно до умов даного договору позивач передала Банку грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., які перераховуються на особовий рахунок НОМЕР_4, на строк 12 місяців з 29.12.2010 року по 29.12.2011 року, зі сплатою відсотків за ставкою 17% річних із збільшенням процентної ставки на 0,5% річних. На виконання умов вказаного Договору ОСОБА_2 внесла кошти на депозит у сумі 400 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 29.12.2010 року. /а.с. 169/

24 жовтня 2011 року між тими ж сторонами було укладено Договір банківського вкладу «Ювілейний» № 959/2011-222 в національній валюті з щомісячною сплатою процентів. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 передала Банку грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., які перераховуються на особовий рахунок НОМЕР_5, на строк 20 місяців з 25.10.2011 року по 25.06.2013 року, зі сплатою відсотків за ставкою 20% річних. На виконання умов вказаного Договору, позивач внесла кошти на депозитний рахунок у сумі 200 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 24.10.2011 року. /а.с. 170/

В травні 2014 року позивачі звернулися до Банку з метою переоформлення зазначених вище Договорів банківського вкладу, проте, з'ясувалося, що грошові кошти на рахунках позивачів відсутні. За твердженнями працівників Банку, відбулося незаконне привласнення коштів позивачів колишніми працівниками Київського регіонального відділення Банку та на даний час в СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві триває досудове розслідування вказаного факту в рамках кримінального провадження № 0002551 від 19.03.2014р. Позивачі вважають, що проведення розслідування у кримінальній справі відносно фізичних осіб(працівників Банку) не є перешкодою для повернення їм коштів, оскільки вони укладали договори безпосередньо з Банком як юридичною особою, у зв'язку з чим і звернулися з цим позовом до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договорами банківського вкладу в загальній сумі 450 000 грн. та 16 868 доларів США, а також стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договорами банківського вкладу в загальному розмірі 600 000 грн. Крім того, стягнуто з відповідача судові витрати на користь держави.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ«КБ «Хрещатик», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у позові. Зокрема, зазначав, що вказані в позовній заяві договори банківського вкладу були переукладені позивачами на інші договори, згідно яких останнім виплачувалися проценти до травня 2014 року, а тому стягнення з Банку грошових коштів за вказаними позивачами договорами є безпідставним, враховуючи, що Банк свої зобов'язання виконав, та не відповідає ст. 1058 ЦК України.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи та таке встановлено судом, між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_1 укладено:

- 29.12.2010 року Договір банківського вкладу «Оберіг» № 1618/2010-222 в національній валюті на суму 200 000 грн. на строк 12 місяців з 29.12.2010 року по 29.12.2011 року, зі сплатою відсотків за ставкою 17% річних із збільшенням процентної ставки на 0,5% річних;

- 24.10.2011 року Договір банківського вкладу «Ювілейний» № 958/2011-222 в національній валюті на суму 250 000 грн. на строк 20 місяців з 25.10.2011 року по 25.06.2013 року, зі сплатою відсотків за ставкою 20% річних;

- 04.10.2012 року Договір банківського вкладу «Капітал» в іноземній валюті(доларах США) № 929/2012-222 на суму 16 868,00 доларів США на строк 370 днів з 04.10.2012 року по 09.10.2013 року, зі сплатою відсотків за ставкою 9,5% річних.

В свою чергу, між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено:

- 29.12.2010 року Договір банківського вкладу «Оберіг» №1917/2010-222 в національній валюті на суму 400 000 грн. на строк 12 місяців з 29.12.2010 року по 29.12.2011 року, зі сплатою відсотків за ставкою 17% річних із збільшенням процентної ставки на 0,5% річних;

- 24.10.2011 року Договір банківського вкладу «Ювілейний» № 959/2011-222 в національній валюті на суму 200 000 грн. на строк 20 місяців з 25.10.2011 року по 25.06.2013 року, зі сплатою відсотків за ставкою 20% річних.

Крім того, судом встановлено, що на виконання вказаних договорів банківського вкладу позивачами було внесено грошові кошти в сумі, передбаченій договорами, на відповідні рахунки, що підтверджується касово-розрахунковими документами. /а.с. 169-173/.

Таким чином, між сторонами виникли відносини з виконання договорів банківського вкладу.

В травні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Банку з метою переукласти депозитні договори, проте, працівники Банку повідомили про відсутність коштів на депозитних рахунках позивачів, та пов'язували вказану обставину з незаконним привласненням коштів позивачів колишніми працівниками Київського регіонального відділення Банку.

19 січня 2015 року позивачі звернулися до ПАТ «КБ «Хрещатик» із заявами про видачу їм грошових коштів за вказаними вище договорами банківського вкладу, які виконані Банком не були.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що Банк порушив свій обов'язок з видачі клієнту грошових коштів за договором банківського вкладу на першу вимогу вкладника.

Так, за змістом ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відмовляючись повернути позивачам грошові кошти за договорами банківського вкладу, Банк порушив свій обов'язок з видачі таких грошових коштів на першу вимогу вкладників.

Посилання Банку на дострокове зняття позивачам грошових коштів з власних рахунків в повній мірі спростовується висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 26.12.2014р. № 670/тдд, виконаного в рамках кримінального провадження №0002551 від 19.03.2014р. за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України по обвинуваченню працівників ПАТ «КБ Хрещатик» в привласненні грошових коштів в сумі 14 399 534,67 грн., 274 128,00 доларів США та 188 835,00 євро, які були їм ввірені.

Згідно зазначеного висновку експерта, підпис від імені ОСОБА_1 в документах, які надаються на дослідження, а саме у графі «підпис отримувача» заяви на видачу готівки № 2 від 12.06.2013р., заяви на видачу готівки № DP25_22380 від 25.06.2013р., заяви на видачу готівки № 005 від 29.12.2011р., заяви від 29.12.2011р., заяви на видачу готівки № 101 від 10.06.2013р., заяви від 05.06.2013р., заяви на видачу готівки № DP25_22381 від 25.06.2013р., заяви на видачу готівки № 1 від 05.03.2003р., у графі «підпис вкладника» заяви від 28.02.2013р., додаткової угоди № 01 від 05.03.2013р. виконано не позивачами, а іншою особою /а.с.200-212/. Підпис від імені ОСОБА_2 в документах, які надаються на дослідження, а саме у графі «підпис отримувача» заяви на видачу готівки № 39 від 22.03.2013р., у графі «підпис вкладника» заяви від 19.03.2013р., додаткової угоди № 01 від 22.03.2013р., у графі «підпис отримувача» заяви на видачу готівки № 004 від 29.12.2011р., у графі «підпис ________ОСОБА_2» заяви від 29.12.2011р., виконані не ОСОБА_2, а іншою особою /а.с.187-193/.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ПАТ «КБ «Хрещатик» є належним відповідачем в даному випадку, оскільки саме Банк є стороною договорів банківського вкладу та не виконав їх умови належним чином, враховуючи, що згідно п. 2.1.1 вказаних Договорів, Банк несе повну відповідальність за збереження депозитних коштів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зі ст. 629 ЦК України слідує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами

Згідно ст. 1074 ЦК України,обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Крім того, ч. 3 ст. 1066 ЦК України встановлено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правомірно визнано судом першої інстанції обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Посилання Банку в апеляційній скарзі на переукладення позивачами вказаних ними договорів та, відповідно, на виконання Банком своїх зобов'язань належним чином, не підтверджено належними та допустимими доказами. Окрім того, зазначена обставина не спростовує факт неотримання позивачами депозитних коштів на їх першу вимогу(вказаний факт знайшов своє підтвердження в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду в повному обсязі) та факт порушення Банком власного обов'язку з видачі вказаних грошових коштів.

Також, відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачам, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

У ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді