Справа № 139/946/14-ц Провадження № 22-ц/772/293/2015Головуючий в суді першої інстанції Коломійцева В. І.
Категорія 57 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Чорного В.І.,

при секретарях: Богацькій О.М., Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Римара Андрія Вікторовича в інтересах ТОВ «Авто Просто» на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 жовтня 2009 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля «Daewoo Lanos» вартістю 72 220 грн.

На виконання зобов'язань позивачем було сплачено 82 647, 20 грн., з них: 2 599, 92 грн. сплата вступного внеску в систему АвтоТак, решта - щомісячний внесок.

Виконуючи зобов'язання за договором, право на отримання автомобіля позивач не отримав, а тому в липні 2014 року направив до відповідача заяву про розірвання укладеної угоди та повернення коштів.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не повертає кошти, позивач просив стягнути з відповідача суму чистих внесків у розмірі 78 843, 66 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди, а також вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_3 кошти сплачені в розмірі 78 843, 66 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник відповідача Римар А.В. просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди сторонами не оскаржується.

У судовому засіданні представник відповідача Нагорний А.Є. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що в зв'язку з розірванням між сторонами угоди, відповідач повинен повернути позивачу суму чистих внесків, сплачених останнім за право отримання автомобіля за угодою, виходячи з вартості автомобіля на момент укладення договору.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки цих висновків суд дійшов при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Установлено, що 21 жовтня 2009 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_3 укладено угоду про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля «Daewoo Lanos» вартістю 72 220 грн.

На виконання зобов'язань ОСОБА_3 було сплачено 82 647, 20 грн., з них: 2 599, 92 грн. сплата вступного внеску в систему АвтоТак, решта - щомісячний внесок.

04 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив останнього про розірвання угоди. У заяві про розірвання угоди, питання про повернення коштів позивачем не порушувалося (а.с.124).

З відповіді ТОВ «Авто Просто» від 05 серпня 2014 року (а.с. 46), надісланої на адресу позивача, встановлено, що відповідач розірвав угоду та повідомив ОСОБА_3 що поверненню підлягають чисті внески, розраховані у відповідності до положень статті 13 та згідно пріоритетів, викладених у п. 13.4 та п. 13.5 цієї статті, та після накопичення необхідної суми коштів у Фонді для повернення коштів. При цьому позивача було повідомлено, що він знаходиться 17 у черзі на повернення коштів.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Угоди. При цьому відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до Угоди поняття «право на отримання автомобіля» означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ «Авто Просто» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Відповідно до Угоди між ТОВ «Авто Просто» та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Угоді «Чисті внески» або «Внесок в оплату товару».

Відповідно до розд. 1 Визначення термінів додатку № 2 до Угоди «Цілий Чистий внесок» - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля. Половинний Чистий внесок - це половина Цілого чистого внеску».

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до Угоди Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Окрім цього, сплачені Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля.

Пунктом 13.1 статті 13 Угоди передбачено, що учасник, який не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити «Авто Просто» у письмовій формі.

Сума Чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни Автомобіля, дійсної в місяці, коли такий Учасник повідомив «Авто Просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди в розмірі 2 Цілих Чистих внесків (а.с. 13.3 Угоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Пунктом 13.4.1 договору визначено, що у першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду з причини отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного, належним чином засвідченого Державним центром зайнятості, який надав «Авто Просто» необхідні підтверджуючі документи та на момент виникнення однієї із вищезазначених обставин належним чином виконував зобов'язання за угодою. Статус безробітного розглядається як пріоритет для повернення чистих внесків за умови, що на момент підписання угоди учасник мав офіційну роботу відповідно до записів у трудовій книжці, і статус безробітного було надано учаснику не пізніше, ніж через 4 (чотири) місяці після звільнення з останнього місця роботи відповідно до записів у трудовій книжці. Учасник має надати відповідні документи протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення таких обставин. За вимогою «Авто Просто» учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. Учасник уповноважує «Авто Просто» звертатися із запитами до відповідних органів та/або установ з метою встановлення обставин, на які посилається учасник. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Відповідно до п. 13.4.2 ст. 13 додатку № 2 у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є 13 учасником системи, згідно довідки від 05 січня 2015 року, виданої ТОВ «Авто Просто» (а.с. 111).

На момент розірвання угоди позивач був 17 учасником системи на повернення коштів.

Викладене свідчить, що відповідач виконує свої зобов'язання перед учасниками системи щодо повернення коштів.

При вирішенні справи суд першої інстанції не з'ясував чи ухиляється відповідач від виконання своїх зобов'язань після розірвання угоди, з огляду на те, що позивач у заяві про розірвання договору не порушував питання про повернення коштів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з договору та написаної позивачем заяви, останній визнав умови договору та погодився на повернення коштів, відповідно до умов визначених у договорі.

Окрім цього, у разі повернення коштів позивачу, будуть порушені права та інтереси інших учасників, які розірвали угоду, з огляду на те, що вони перебувають на черзі на повернення коштів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не з'ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову в задоволенні цих вимог.

У решті рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну скаргу Римара Андрія Вікторовича в інтересах ТОВ «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2014 року в частині стягнення з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_3 коштів у сумі 78 843, 66 грн. та судових витрат скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживачів та стягнення коштів відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ С.К. Медвецький

Судді: /підпис/ В.В. Оніщук

/підпис/ В.І. Чорний

З оригіналом вірно: