Провадження № 2-з/761/628/2015
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про визнання прав та стягнення бору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати його кредитором за зобов'язаннями ТОВ «Смілаенергопромтранс», передбаченими Договором кредиту на загальну суму 3 702 949, 00 грн. та стягнути з ТОВ «Смілаенергопромтранс» заборгованість в сумі 3 70 2949, 00 грн.

В порядку забезпечення позову позивач просив накласти арешт на все майно, що належать відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» в межах суми боргу в розмірі 3 702 949,00 грн., посилаючись на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому згідно до п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про наявність у ТОВ «Смілаенергопромтранс» будь-якого майна.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про визнання прав та стягнення бору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.Ф. Малинников.