Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/7884/13-ц Головуючий у 1-й інст. Зайцев А. В.
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Григорусь Н.Й., Худякова А.М.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договору поруки припиненим

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість в сумі 198932 грн. 91 коп., яка утворилась станом на 07.11.2013 року за кредитним договором, укладеним 05.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1 та складається із:

- заборгованості за кредитом в сумі 7113,12 доларів США;

- заборгованості за процентами в сумі 0,99 доларів США;

- пені в сумі 16768,22 доларів США;

- штрафу (фіксована частина) в сумі 31,29 доларів США;

- штрафу (процентна складова) в сумі 1184,12 доларів США.

Крім того, позивач зазначив, що 05.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено договір поруки в забезпечення виконання вищевказаного зобов'язання. Оскільки кредитні зобов'язання позичальником належним чином не виконуються, тому поручитель повинен нести солідарну відповідальність з боржником.

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, в якому просила визнати договір поруки припиненим, оскільки Банком двічі вносилися зміни до кредитного договору, внаслідок чого збільшилася її відповідальність, зокрема, збільшився розмір пені за несвоєчасне виконання кредитних зобов'язань з 0,15% до 1,12%. Однак, вказані зміни з нею не погоджено, зміни до договору поруки не внесено, а тому вважає, що порука є припиненою на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2015 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 119609 грн. 35 коп. та судовий збір в сумі 1196 грн. 09 коп. В позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено, визнано припиненим договір поруки, укладений 05.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення змінити, задовольнити позов Банку в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір пені, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені може бути зменшено за наявності двох умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Однак, ОСОБА_1 не надав суду доказів існування істотних обстави, які заслуговують на увагу і можуть бути підставою для зменшення розміру пені. Також, суд безпідставно зменшив суму штрафу (відсоткову складову), оскільки він не перевищує розмір заборгованості. Апелянт вважає, що порука не є припиненою, оскільки поручителем не доведено, що внаслідок внесення змін до кредитного договору обсяг її відповідальності збільшився, а економічна експертиза по справі не проведена. Судом безпідставно зменшено і розмір судового збору, при цьому не враховано роз'яснення, що містяться в п. 39 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Встановлено, що 05.03.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZRSWGA, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 16670 доларів США на строк до 04.03.2018 року зі сплатою 1% на місяць, на наступні цілі: 15000 доларів США на споживчі цілі, 1670 доларів США на сплату страхових платежів.

Відповідно до п. 8.4 вказаного договору при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн.

Крім того, між Банком та ОСОБА_1 узгоджено і підписано Графік погашення кредиту.

В цей же день між Банком і ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно якого відповідачка поручалася за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. ОСОБА_2 ознайомлена з умовами кредитного договору.

Згідно з п. 15 вищевказаного договору поруки, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № ZRSWGA від 05.03.2008 року, згідно якого кредитор надав Боржнику кредит в сумі 15000 доларів США, а боржник повинен виконати зобов'язання з:

· "повернення кредиту, наданого у вигляді, в сумі 12,00 (далі по тексту - Кредиту) у строк з 05.03.2008 року по 04.03.2018 року включно";

· сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12% за місяць у період сплати з «10» по «15» число кожного місяця;

· сплати щомісячного платежу в сумі 220,91 дол. США щомісячно для погашення заборгованості, яка включає заборгованість за кредитом, відсотками, винагородою, комісією;

· сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту;

· сплати пені в розмірі 0,15 від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки.

З п. 13 договору поруки вбачається, що зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

23.11.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № ZRSWGA від 05.03.2008 року, згідно якої:

- зменшено суму заборгованості на суму 5556,55 доларів США, яка виникла з дати укладення кредитного договору до дати підписання додаткової угоди;

- визначено дату остаточного погашення кредиту - 04.03.2018 року;

- затверджено новий Графік погашення кредиту;

- встановлено розмір відсотків 0,12% річних за умови належного виконання Позичальником своїх зобов'язань;

- у разі порушення Позичальником будь-яких зобов'язань, передбачених Графіком погашення кредиту понад 30 днів: термін повернення кредиту встановлюється на 31-1 день з моменту такого порушення; вся заборгованість за кредитом на 32 день рахується простроченою; Починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32 день) позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,04% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення; позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5556,55 доларів США.

Вищевказана додаткова угода підписана позичальником та Банком, до відома поручителя не доведена, зміни до договору поруки не вносилися. Вказані обставини підтвердили сторони під час апеляційного розгляду.

06.09.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № ZRSWGA від 05.03.2008 року, згідно якої:

- зменшено суму заборгованості на суму 71,94 доларів США, яка виникла з дати укладення кредитного договору до дати підписання даної додаткової угоди;

- визначено дату остаточного погашення кредиту - 04.03.2018 року;

- затверджено новий Графік погашення кредиту;

- встановлено розмір відсотків 0,12% річних за умови належного виконання Позичальником своїх зобов'язань;

- у разі порушення Позичальником будь-яких зобов'язань, передбачених Графіком погашення кредиту понад 30 днів: термін повернення кредиту встановлюється на 31-1 день з моменту такого порушення; вся заборгованість за кредитом на 32 день рахується простроченою; Починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32 день) позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,12% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення; позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 71,94 доларів США.

Вищевказана додаткова угода підписана позичальником та Банком, до відома поручителя не доведена, зміни до договору поруки не вносилися. Вказані обставини підтвердили сторони під час апеляційного розгляду.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повного та своєчасного розрахунку, станом на 07.11.2013 року утворилась заборгованість в сумі 24897,74 доларів США, що за курсом НБУ (7,99) становить 198932 грн. 91 коп. та складається із:

- заборгованості за кредитом в сумі 7113,12 дол. США;

- заборгованості за процентами в сумі 0,99 дол. США;

- пені в сумі 16768,22 дол. США;

- штрафу (фіксована частина) в сумі 31,29 дол. США;

- штрафу (процентна складова) в сумі 1184,12 дол. США.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що розмір пені у разі несвоєчасного погашення ОСОБА_1 платежів становить 1,12% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

З розрахунків, наданих Банком під час слухання справи в суді першої та апеляційної інстанцій вбачається, що пеня нарахована боржнику в межах річного строку. ОСОБА_1 вказаний розрахунок не оспорює.

Крім того, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки (пені) за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Установивши, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зменшення суми пені до розміру заборгованості по тілу кредиту (7113,12 доларів США). При цьому, судом правильно було враховано і те, що представник ОСОБА_1 в своїх поясненнях просив застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки відповідач припинив підприємницьку діяльність, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та ІНФОРМАЦІЯ_1, частково виконав боргові зобов'язання, що підтверджується матеріалами справи.

Є безпідставними доводи апелянта про те, що суд неправильно зменшив розмір штрафу (відсоткова складова), оскільки він не перевищує розмір основної заборгованості, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Оскільки судом зменшено розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, загальна сума заборгованості також зменшилася, а відтак суд визначив суму штрафу (відсоткову складову) у розмірі 5% від суми заборгованості, що підлягає стягненню. При цьому, положення ч. 3 ст. 551 до штрафу (відсоткова складова) судом не застосовувалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що до кредитного договору № ZRSWGA від 05.03.2008 року двічі вносилися зміни щодо розміру заборгованості, відсотків та пені, строку виконання зобов'язання (дострокового) порядку нарахування заборгованості, додатково визначені штрафи тощо. Зокрема, пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору була встановлена в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн., а після внесення змін - 1,12% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення.

Крім того, слід зазначити, що в п. 16 договору поруки конкретно визначено обсяг відповідальності ОСОБА_2 за неналежне виконання або невиконання позичальником умов кредитного договору, який суттєво було змінено без згоди поручителя.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зустрічний позов підлягає задоволенню, оскільки порука є припиненою.

За таких обставин, заборгованість в сумі 119609 грн. 35 коп. підлягає стягненню тільки з позичальника, а відтак, рішення суду в цій частині є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, при визначенні розміру судового збору судом не враховано роз'яснення, що містяться у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Зокрема, у разі якщо суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшує розмір неустойки (пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість в сумі 24897,74 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.11.2013 року становить 198932 грн. 91 коп. При подачі позову Банком сплачено судовий збір в сумі 1989 грн. 33 коп. (а.с. 1). Крім того, позивачем сплачено 114 грн. 70 коп. за подання заяви про забезпечення позову, однак сама заява у справі відсутня, питання щодо забезпечення позову судом не вирішувалось.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру судового збору, який підлягає збільшенню з 1196 грн. 09 коп. до 1989 грн. 33 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2015 року змінити в частині визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", збільшивши його з 1196 грн. 09 коп. до 1989 грн. 33 коп.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді