Справа № 463/6080/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/1294/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю третьої особи ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4, Львівська міська рада про визнання дій та рішення незаконними, зобов""язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2014 року задоволено частково заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову.

У порядку забезпечення позовних вимог заборонено Львівській міській раді вчиняти дії по оформленню землекористування щодо земельної ділянки на АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Ухвалу оскаржили треті особи по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною, внаслідок порушення судом матеріального та процесуального права. Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається висновок суду про наявність спору щодо права користування земельною ділянкою, по АДРЕСА_1, однак предметом спору фактично є незаконні на думку позивачів дії та рішення департаменту Львівської міської ради та зобов"язання до вчинення дій. Вказує на те, що проект вказаної ухвали Львівської міської ради передбачає лише надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, а відтак не стосується предмету спору вказаної справи. Вважає, що надання Львівською міською радою третім особам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дозволу на виготовлення такого проекту землеустрою жодним чином не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки така документація потребує подальшого погодження (зокрема із суміжними землекористувачами) та затвердження відповідним органом місцевого самоврядування. Враховуючи дані обставини, вважає, що права позивачів жодним чином не порушені. Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд порушив вимоги п.п.4,6,7 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального закодавства при розгляді заяв про забезпечення позову". Зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв"язку з застосуванням відповідних заходів. Просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 повністю аналогічні доводам апелянта ОСОБА_4.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачі просять визнати незаконним дії та рішення департаменту містобудування Львівської міської ради щодо надання висновку про містобудівельні обмеження та сервітути х приводу користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та зобов"язати Департамент містобудування Львівської міської ради внести зміни до зазначеного висновку шляхом доповнення його п.5 щодо забезпечення заїзду для будинку АДРЕСА_2 шириною 3,5м. відповідно вимог ДБН 360-92 (а.с.3-9).

Крім цього, позивачі подали заяву про забезпечення позову, яку обґрунтували тим, що на підставі оскаржуваного висновку Львівською міською радою підготовлено проект ухвали "Про надання громадянам дозволу на виготовлення проекту із землеустрою", в додатку до якої включено питання про надання дозволу на виготовлення проекту/документації із землеустрою щодо відведення й надання гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1. Позитивне вирішення даного питання на сесії Львівської міської ради може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи предмет позову та існування між сторонами спору щодо права користування земельною ділянкою, що належить до прибудинкової території, позов необхідно забезпечити, щоб уникнути труднощів у виконанні рішення суду в майбутньому або зробити його виконання неможливим.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду у зв"язку з наступним.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь в справі може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати забороною вчиняти певні дії.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз"яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відтак, враховуючи дані роз"яснення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував заходи забезпечення позову, оскільки такі мають тимчасовий характер.

Доводи апелянтів, про те, що надання відповідачем дозволу третім особам на виготовлення проекту землеустрою жодним чином не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки така документація потребує подальшого погодження, не приймається до уваги колегією суддів, так як розгляд даного питання стосується предмету даного спору, а саме щодо внесення змін у наданий Львівською міською радою спірний висновок від 01.04.2014 року №2401-3вих-711.

Твердження апелянтів, що судом взято до уваги лише права позивачів та не враховано інтереси інших осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає голослівними так як дана ухвала не порушує прав будь-яких інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки забезпечення носить тимчасовий характер та в разі відмови у позові буде скасована.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону, а апелянти не надали обґрунтованих доводів, які б давали підстави для її скасування, а тому апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин