АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2345/15 Справа № 202/7492/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєсєда Г. В. Доповідач - Романюк М.М.
18 березня 2015 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого Романюк М. М.
суддів Петренко І.О., Котушенко С.П.
при секретарі Кочержинській А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ваговимірювальні системи" на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ваговимірювальні системи" про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку і видачі трудової книжки, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 11 липня 2014 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилався на те, що він з 05 вересня 2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді інженера-будівельника. Трудові відносини були припинені 28 січня 2014 року на підставі ст.36 КЗпП України. Посилаючись на те, що в день звільнення відповідач не видав йому трудову книжку і не розрахувався з ним по заробітній платі, а зробив це лише 08 липня 2014 року просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку і видачі трудової книжки, тобто за період з 28 січня 2014 року по 08 липня 2014 року в сумі 8 607 грн. 28 коп. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року заявлені вимоги задоволено частково: стягнуто середній заробіток в розмірі 7 604 грн. 93 коп., на відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. та вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з їх доведеності в цій частині.

З даним висновком в повному обсязі погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 05 вересня 2014 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді інженера-будівельника та був звільнений 28 січня 2014 року на підставі ст.36 КЗпП України.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч.5 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

З урахуванням зазначеного та приймаючи до уваги, що остаточний розрахунок з позивачем було проведено та трудова книжка видана лише 08 липня 2014 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки.

Однак, при проведенні розрахунку розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача, судом першої інстанції не враховано наступне.

Згідно п.3 ч.2 Постанови КМ України, від 08.02.1995, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п.3 ч.3 зазначеного Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про середню заробітну плату позивача, виплати за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню, склали 3 000 грн.

Згідно п.8 зазначеного вище Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, розмір середньоденної зарплати позивача становить 69 грн. 77 коп. (3 000 грн. : 43), розмір виплати за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки становить 8 999 грн. (69,77 х 129 днів).

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням того, що позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки в розмірі 8 607 грн. 28 коп., а суд розглядає справу в межах заявлених вимог, судова колегія дійшла до висновку, що рішення суду в частині визначення розміру стягнення середнього заробітку підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення суми в розмірі заявленої позивачем - 8 607 грн. 28 коп.

Посилання апелянта на те, що позивач сам не виявив бажання у день звільнення отримати трудову книжку не може бути прийнято до уваги, оскільки згідно ст.47 КЗпП України видача трудової книжки в день звільнення є обов'язком роботодавця. Як встановлено, в день звільнення позивач був на робочому місці, будь яких доказів того, що він відмовився від отримання трудової книжки відповідач не надав.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ваговимірювальні системи" - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року в частині визначення розміру стягнення середнього заробітку - скасувати.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ваговимірювальні системи" на користь ОСОБА_2 середній заробіток в розмірі 8 607 грн. 28 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

І.О.Петренко