Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 40 215 грн. 39 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказує, що позивач дав ОСОБА_3 у позику грошові кошти в сумі 22 000 грн., про отримання яких відповідач написав розписку. Кошти були відповідачу передані, термін повернення боргу за розпискою минув 31 грудня 2012 року. Кошти ОСОБА_3 на день подачі позову не повернуті. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Три проценти річних від простроченої суми становить 1759 грн. 39 коп. Сума інфляції становить 16 456 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40215 грн. 39 коп. та судові витрати в розмірі 402 грн. 15 коп.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки від позивача повідомлення не надійшло.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяви просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

ч.2 ст.1046 ЦК України проголошує, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики

та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Фактична передача грошей від позикодавця до позичальника в сумі 22000 грн. підтверджується розпискою за якою ОСОБА_3 зобовязувався повернути борг до 31 грудня 2012 року, однак не виконав умов договору та не повернув суму позики позикодавцеві.

Оригінал розписки від 01 листопада 2012 року оглянуто в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно проведених позивачем розрахунків, інфляційні втрати з урахуванням неповернутої суми боргу становлять 16456 грн, а три проценти річних за час прострочення - 1759 грн. 39 коп. Оскільки вказані розрахунки проведені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, вони приймаються судом до уваги при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У звязку з тим, що відповідачем не виконано зобовязання перед позивачем позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 40 215 (сорок тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 402 грн.15 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя-