Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ13 травня 2015 рокум. КиївКолегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоСитнік О.М.,суддів: за участю прокурораЄвграфової Є.П., Завгородньої І.М., Ісар Є.С.,Іваненко Ю.Г., Нагорняка В.А., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Закарпатського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області до Хустської міської ради, управління Держземагентства в Хустському районі, ОСОБА_5 про скасування рішення Хустської міської ради, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку і скасування його державної реєстрації за касаційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області Сендак І. на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року,в с т а н о в и л а: У липні 2012 року прокурор звернувся до суду з даним позовом, зазначивши на його обгрунтування, що рішенням 11 сесії 5 скликання Хустської міської ради від 03 грудня 2008 року № 1041 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та передачу у власність» затверджено проект відведення земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,1036 га та надання її у власність ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Хуст, с. Кіреші. На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 97 від 08 грудня 2009 року, та передано у власність земельну ділянку площею 0,1036 га, нормативно-грошовою оцінкою 34 456 гривень 03 копійки. Посилаючись на те, що рішення міської ради прийнято на порушення ст. ст. 38, 118 ЗК України та п. 12 Перехідних положень ЗК України, оскільки спірна земельна ділянка розташована за межами населеного пункту с. Кіреші, м. Хуст, а тому Хустська міська рада Закарпатської області не наділена повноваженнями щодо розпорядження землями поза межами населеного пункту для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, прокурор просив суд скасувати оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування, визнати недійсним державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, виданий на підставі вказаного рішення, та забов'язати управління Держкомзему у м. Хуст та Хустському районі скасувати державну реєстрацію державного акта. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.У касаційній скарзі заступник прокурора Закарпатської області Сендак І. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з недоведеності позовних вимог. Проте з такими висновками судів погодитись не можна. За вимогами статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. Указаних вимог судами не дотримано. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами абз. 1 п. 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені ст. 122 ЗК України, відповідно до ч. 4 якої (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) обласним державним адміністраціям надано право передавати земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.Прийняття міською радою розпорядження про передачу у власність відповідача земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за межами населеного пункту є перевищенням наданих законом повноважень.Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-71цс13. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на вказані вимоги закону уваги не звернув, не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам (викопіювання із планово-картографічних матеріалів м. Хуст, акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25 травня 2012 року), не з'ясував, у яких саме межах територіально знаходиться спірна земельна ділянка та кому належить право на розпорядження нею, не встановив, чи були змінені межі населеного пункту, та дійшов передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув, не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу х в а л и л а: Касаційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області Сендак І. задовольнити частково. Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.М. СитнікСудді: Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.А. Нагорняк