Справа № 570/4013/15-ц
Номер провадження 2/570/1571/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області:

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жобринської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивач у поданій до суду 02 жовтня 2015 року заяві просить визнати за нею як спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї тітки ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, оскільки отримати відповідне свідоцтво не може у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує належність вказаного будинку її тітці.

Всіх учасників судового процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У поданій до суду заяві позивач просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує. Від сільського голови Жобринської сільської ради Білан О.Я. надійшла до суду заява, з якої вбачається, що сільська рада просить справу слухати у відсутності її представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти задоволення позову. Крім того, суд вважає, що позов про визнання права власності є речово - правовим, вимоги якого звернені не до відповідача, а до суду, який має підтвердити наявність у позивача права власності на відповідне майно. У даному випадку, коли факти оспорювання чи невизнання права власності на майно з боку інших осіб відсутні, але відсутність документа, що засвідчує право власності на майно, заважає власнику володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, відповідач у позові про визнання права власності може бути взагалі відсутній. Зважаючи, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність сторін та у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши надані докази по справі, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Як встановлено судом, позивач є племінницею ОСОБА_2.

Згідно довідки №6211 від 03 вересня 2015 року, виданої КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», згідно реєстрових книг, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. Житловий будинок загальною площею 37.6 кв.м., житловою 20.2 кв.м. Інвентаризаційна вартість майна визначена на 02 вересня 2015 року у 16 957 грн. 00 коп.

Такі ж обставини підтверджуються технічним паспортом, де вказаний 1930 рік побудови.

Відповідно до виписки № 677 від 17 вересня 2015 року згідно погосподарської книги № 2 особовий рахунок НОМЕР_2 вказаний будинок рахується за ОСОБА_2, яка 04 листопада 2005 року заповіла все своє майно позивачу, що підтверджується заповітом за р.№ 370.

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Жобрин Рівненського району Рівненської області тітка позивача померла, внаслідок чого відкрилася спадщина.

26 жовтня 2010 року позивач звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житло позивач не може, так як відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує належність вказаного спадкового майна її тітці, яке є предметом спадкування та не проведено державну реєстрацію права власності, про що 27 травня 2015 року винесена відповідна постанова державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори.

12 червня 2015 року позивач як спадкоємиця померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай.

Ст.41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним. Аналогічний висновок викладений і в ч.1 ст.321 ЦК України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Мінісра комунального господарства Української РСР 31 січян 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов»язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, зокрема і на підставі записів у погосподарських книгах.

Раніше питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року, яка передбачала порядок застосування вказаного Указу.

Вказані документи визначали умови та правові наслідки будівництва. Підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши правову позицію у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13, яка згідно зі ст.3607 ЦПК є обов'язковою для судів.

У суду не виникло сумніву, що померлій ОСОБА_2 правомірно одноосібно належав житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Її право на нього ніким не оспорюється, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, спадкоємиця позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на це майно в нотаріальній конторі. Спадщина, яка відкрилася після смерті спадкодавця, його спадкоємцем, яка подала відповідну заяву, прийнята відповідно до ст.1269 ЦК України. Позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. При цьому відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 р. № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому. Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті тітки, то вона має успадковувати все майно, що належало спадкодавиці на день її смерті.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушене право позивача, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, тому позов підлягає до задоволення.

Позивач не просить про відшкодування судових витрат, тому це питання не є предметом судового розгляду, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу

З огляду на викладене, на підставі ст.ст.328, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК суд

в и р і ш и в :

задоволити цивільний позов ОСОБА_1 до Жобринської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Жобрин Рівненського району Рівненської області, паспорт серія НОМЕР_3, виданий 05 грудня 2000 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) як спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кушнір Н.В.