Справа № 352/781/15-ц
Провадження № 2/352/543/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Дузінкевича І.М.

секретаря Кожуховської О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Різнічук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Авангард» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати,-

в с т а н о в и в :

Позивач 07.04.2015р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він наказом від 11.02.2015р. №33-к звільнений з роботи за згодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. За період роботи на підприємстві йому нарахована заробітна плата в сумі 1905грн. 85коп. (за січень місяць 2015р. 1518грн. 09коп., за лютий місяць 2015р. 481грн.17коп.). Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно до виписки по рахунку ПАО КБ «Фінансова Ініціатива» від 30.03.2015р. заробітна плата в сумі 1905, 85грн. поступила на його рахунок тільки 20.03.2015р. Оскільки він звільнений 11.02.2015р., а виплату проведено 20.03.2015р., то затримка 27днів х 75,90грн.=2049,30грн. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних працівникові коштів та не звільняє його від відповідальності. Просив стягнути з відповідача середній заробіток в сумі 2049,30грн. за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовільнити.

Представник відповідача- Публічного акціонерного товариства «Авангард» у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки останній з 26.01.2015р. по 05.02.2015р. перебував на лікарняному. Після виходу 05.02.2015р. позивач відпрацював три дні по 07.02.2015р., з 08.02.2015р. з невідомих причин на роботу не виходив, і в день звільнення- 11.02.2015р. на робочому місці не перебував. Вимоги про розрахунок позивачем не пред»являлось, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 02.01.2015р. до 11.02.2015р. працював в ПАТ «Авангард». Відповідно до наказу №33-к від 11.02.2015р. позивач звільнений з роботи за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно виписки по рахунку ПАО КБ «Фінансова Ініціатива» від 30.03.2015р. заробітна плата в сумі 1905, 85грн. поступила на рахунок позивача 20.03.2015р.(а.с.3). Відповідно до копії листка непрацездатності серії АГЧ №328138 позивач з 26.01.2015р. по 04.02.2015р. перебував на лікарняному.(а.с.19). Таким чином, останній фактично відпрацював в ПАТ "Авангард" 21 робочий день.(.а.с.16-17).

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як вбачається з акту від 11.02.2015р. в період з 08.02.2015р. по 11.02.2015р.включно вантажник складу яйця ОСОБА_3 був відсутній на роботі( як на своєму робочому місці, так і на підприємстві в цілому). Про наявність поважних причин, що пояснюють відсутність на роботі ні напередодні, ні протягом періоду відсутності ОСОБА_3 жодним чином не повідомив.(а.с.18).

Таким чином, в день звільнення- 11.02.2015р. позивач на робочому місці не перебував.

Крім того, той факт, що позивач в подальшому не звертався до відповідача з вимогою про розрахунок при звільненні підтверджується наказом про звільнення, у якому ОСОБА_3 особистим підписом засвідчив, що ознайомився з наказом лише 18.03.2015р., і трудову книжку отримав того ж 18.03.2015р., що вбачається з копії книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем жодним чином не порушено трудового законодавства, оскільки сам позивач не був зацікавлений в отриманні розрахункових коштів, тому у позові слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Авангард» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд.

Головуючий І.М.Дузінкевич