Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/546/14-ц Головуючий у 1-й інст. Волощук В. В.
Категорія 81 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції в Житомирській області Нікітіної І.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції в Житомирській області звернувся до суду з поданням, в обґрунтовування якого зазначав, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист Богунського районного суду м. Житомира №2-1606/11, виданий 28.04.2011 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 750 грн. для кожної дитини щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 12.01.2011 року і до їх повноліття. 08.06.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вживалися всі заходи для примусового виконання рішення суду. За період з 12.01.2011 року по 01.11.2014 року боржником у примусовому порядку було сплачено кошти на утримання дітей в розмірі 7811,82 грн. Станом на 01.11.2014 року заборгованість по аліментах становить 60607,58 грн. Боржником судове рішення не виконано, у зв»язку з чим державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції в Житомирській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов»язань в повному обсязі, відповідно до рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що судом не взято до уваги, що за вказаною у виконавчому листі адресою він не проживає з 1998 року, з огляду на зазначені обставини виключається можливість вчинення державним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. На даний час у нього відсутні кошти, у нього на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яку він усиновив, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 Також зазначає, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження, однак він добровільно виконував зобов»язання по утриманню неповнолітніх дітей.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст.377-1 ЦПК України. За змістом цієї норми питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань (п.5).

Відповідно до положень ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 передбачено, що обмеження у праві виїзду за межі України пов'язується з ухиленням громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням (п.22.5).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-1606/11, виданий 28.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 750 грн. для кожної дитини щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 12.01.2011 року і до їх повноліття /а.с.5/.

08.06.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Олевського районного управління юстиції Житомирської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено за адресою АДРЕСА_1 /а.с.6/.

Постановою державного виконавця від 27.10.2014 року накладено арешт на все майно боржника /а.с.7/.

Державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів про наявність рухомого та нерухомого майна боржника. ОСОБА_2 направлено попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності у разі невиконання рішення суду, на виклики державного виконавця боржник не реагує /а.с.2-4,8,11,12/.

Довідкою-розрахуноком заборгованості по аліментах ОСОБА_2 за період з 12.01.2011 року по 01.11.2014 року підтверджується сплата боржником аліментів за вказаний період в сумі 7811,82грн., заборгованість складає 60 607,58грн. /а.с.14/. З наведеного розрахунку, зокрема, вбачається, що у 2012 році упродовж року боржник здійснив лише три проплати аліментів по 600грн. кожна, у 2013 році дві проплати по 100грн., у 2014 році сплатив 3711,82грн., з яких 3000грн. - у липні 2014 року/а.с.14/.

07.05.2014 року ОСОБА_3 звернулась до начальника ВДВС Олевського районного управління юстиції із заявою про обмеження боржника виїзду за кордон/а.с.9/.

З повідомлення начальника Державної міграційної служби України від 19.06.2013 року вбачається, що за обліком УДМС України в Житомирській області ОСОБА_2 значиться документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 26.09.2002 року /а.с.10/.

Відділенням інспекторів прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Львівської області прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України ОСОБА_2 /а.с.27/.

У поданні державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України зазначено які саме заходи ним здійснено після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та наведено обставини на підтвердження дій або бездіяльності боржника, що виразилися в ухиленні від погашення боргових зобов'язань. Як зазначено вище, боржник викликався до виконавчої служби для вирішення питання подальшої сплати аліментів, йому направлялось попередження про необхідність терміново сплатити заборгованість по аліментах, у нього відбирались пояснення з приводу виникнення заборгованості.

Проте, боржник рішення суду не виконує, про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментах.

Вказані обставини свідчать в повній і достатній мірі про те, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

Таким чином, у суду було достатньо підстав для задоволення подання державного виконавця.

Доводи ОСОБА_2, наведені в апеляційній скарзі про те, що за адресою с. Жубровичі Олевського району Житомирської області він не проживає з 1998 року, а тому йому не було відомо про виконавчі дії державного виконавця спростовуються матеріалами справи з яких видно, що зазначена адреса є місцем проживання батьків боржника, і боржник був обізнаний з документами, які на цю адресу направлялись державним виконавцем, про що свідчить його пояснення державному виконавцю від 25.06.2013 року /а.с.13/.

З матеріалів справи вбачається, що боржник не повідомляв свого подальшого місця проживання, оскільки ні дружина, ні державний виконавець не володіють цієї інформацією.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що боржник не знав про відкриття виконавчого провадження також спростовуються його письмовими поясненнями, в яких він зазначає, що не ухиляється від сплати аліментів /а.с.13/.

З огляду на наведене підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді