Справа № 570/2645/15-ц
Номер провадження 2/570/1058/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області:

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

його представника адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

її представника адвоката ОСОБА_5,

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокриницької сільської ради Рівненського району, третя особа: ОСОБА_4 про визнання відомостей (інформації) недостовірними,

в с т а н о в и в :

покликаючись на те, що у виданих відповідачем довідках містяться недостовірні відомості, що стосуються його померлої бабусі, у поданій 01 липня 2015 року заяві позивач просить визнати інформацію недостовірною та зобов»язати відповідача відкликати довідки.

У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і по аналогічних мотивах. По суті справи показав, що вказані довідки надані третьою особою як докази по цивільній справі, що перебуває в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області по спору, який існує між ними з приводу спадкового майна, що залишилося після смерті їх бабусі ОСОБА_6. Вважає, що єдиним спадкоємцем після її смерті був його батько, а він спадкує спірне майно як спадкоємець свого батька. Разом з тим, у довідках № 361 від 12 травня 2014 року та № 3044/02-18 від 03 грудня 2014 року містяться відомості про те, що третя особа здійснювала догляд за бабусею до її смерті у 1998 році. У довідці № 143/02-18/15 від 02 лютого 2015 року вказується, що сестра проживала з бабусею з листопада 1995 року по день її смерті. Відомості, що містяться у довідці № 262/02-18/15 від 24 лютого 2015 року вказують, що вона після смерті бабусі прийняла її майно у спадщину.

Його представник адвокат ОСОБА_2 вважає, що в довідках міститься недостовірна інформація, яка не відображає реальну картину, що склалася, вказані обставини документально не підтверджені. Використання цих довідок може призвести при вирішенні судом цивільної справи до порушення майнових прав позивача.

Представник відповідача позов не визнає, оскільки довідки видані згідно інструкції і на підставі свідчень сусідів, жителів села, про що надані відповідні заяви. Сільська рада діяла у межах наданих їй повноважень.

Третя особа вважає, що відомості, викладені у оспорюваних довідках, повністю достовірні. По суті спору стверджує, що після засудження свого чоловіка в 1994 році до реального позбавлення волі разом з двома малолітніми дітьми ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 перейшла проживати до бабусі, де і проживала і доглядала її до смерті останьої в 1998 році, фактично прийнявши спадщину після її смерті. Ці обставини і відображені в довідках.

Їх представник адвокат ОСОБА_5 просить у задоволенні позову відмовити, оскільки викладена інформація не стосується ні позивача, ні членів його сім»ї, не є принизливою чи негативною, повністю відповідає дійсності. Така інформація не може бути предметом спору згідно ст.277 ЦК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, з»ясувавши обставини та дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони у справі скористались правовою допомогою.

Як встановлено судом, позивач є сином померлого 14 листопада 2013 року ОСОБА_7, який був сином ОСОБА_6, яка померла 11 вересня 1998 року. В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. Зазначені обставини є визнаними сторонами, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Як показала свідок ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_6 у будинку проживав як її син ОСОБА_9, так і онука ОСОБА_4 з малолітніми дітьми. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили викладені у довідках факти.

Кожному громадянину гарантовано право на судовий захист особистих немайнових прав, які визнаються в державі найвищою соціальною цінністю та підлягають захисту у порядку, визначеному ст.32 Конституції України та ст.277 ЦК України. Аналічне твердження міститься і в ст.10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок порушення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Як роз'яснено у п.п.18, 19 вказаної постанови згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Разом з тим, видача органами місцевого самоврядування в межах своїх повноважень довідок, що подані стороною у цивільній справі як на підтвердження своїх вимог чи заперечень, не містять ознак поширення недостовірної інформації в світлі ст.277 ЦК України.

Інформація, викладена в них, стосується дій третьої особи, не стосується ні позивача, ні особистих прав померлої бабусі осіб, не містить ознак негативної, а відтак унаслідок її поширення не були порушені жодні права позивача. Дані довідки є одним з доказів, які будуть оцінюватися судом при винесенні судового рішення. Розглядаючи справу, суд повинен забезпечити сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведені свої позовні вимоги і обраний невірний спосіб їх захисту. Суд вважає, що задоволення позову не забезпечує справедливу рівновагу між інтересами сторін у судовому спору щодо спадкового майна. Визначений позивачем спосіб по суті спір не вирішує та буде призводити до нових конфліктів сторін.

На підставі ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати залишаються на ньому у зв"язку з відмовою у задоволенні позову.

З огляду на викладене, на підставі ст.277 ЦК України, керуючись ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

відмовити у позові ОСОБА_1 до Білокриницької сільської ради Рівненського району, третя особа: ОСОБА_4 про визнання відомостей (інформації) недостовірними.

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені 25 грудня 2015 року. Повний текст виготовлено 29 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Кушнір Н.В.