У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Чужі Ю.Г., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Марчишаку Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, який вчинено під впливом тяжкої обставини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

23 вересня 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0959 га, розміщеною за адресою: м. Ужгород, АДРЕСА_1, укладеного 23 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та визнання права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1, яку обгрунтували тим, що продаж майна вчинено за ціною 38 187,38 грн.. При укладанні договору волевиявлення продавця не відповідало його внутрішній волі, а договір було укладено під впливом тяжких для позивачки обставин, а саме: її фізичний стан та чоловіка, необхідність продовження лікування і на вкрай невигідних умовах, продаж земельної ділянки вчинено за ціною, яка майже в декілька разів менше її дійсної вартості.

Посилаючись на вказані обставини позивачі просили задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року в задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним, який вчинено під впливом тяжкої обставини, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_4 в інтересах позивачів подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального права, неповного встановлення обставин справи, просила скасувати оскаржуване нею рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Межі доводів апеляційної скарги - на день підписання оспорюваного договору позивачі терміново потребували коштів для продовження лікування, договір купівлі-продажу земельної ділянки укладено позивачкою-1 під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.

Додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 2 грудня 2014 року, яким в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0959 га, розміщену за адресою: м. Ужгород, АДРЕСА_1, Закарпатська область, за ОСОБА_1 відмовлено, не оскаржено.

ОСОБА_4, яка представляє інтереси позивачів, підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну та необгрунтовану і залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Позивачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу розглянуто у відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 23 липня 2013 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0959 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: м. Ужгород, АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №896, відповідно до умов якого земельна ділянка була продана за 38187,38 грн..

Як на підставу визнання недійсним договору купівлі-продажу позивачі посилалися на ст. 233 ЦК України, яка регламентує правові наслідки вчинення правочину під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

Керуючись роз'ясненнями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем-1 на доведено належними засобами доказування вчинення правочину під впливом тяжкої обставини, не наведено будь-яких поважних надзвичайних обставин (крайня нужденність, важка хвороба, загроза втрати єдиного нерухомого майна), які змусили його вчинити правочин на вкрай невигідних умовах, натомість посилання на похилий вік (1937р.н.) та наявність важкої хвороби з 2007 року не може слугувати підставою для визнання договору недійсним з тих підстав, на які посилається позивач, оскільки не надано жодного доказу того, що в період укладення спірного договору сторона понесла або мала понести значні витрати на лікування.

Доводи позивачів щодо укладення Договору на вкрай невигідних умовах спростовуються п. 5 вказаного Договору, з якого вбачається, що згідно висновку експерта про оцінку вартість земельної ділянки, що міститься у Звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданого приватним підприємцем ОСОБА_7 19 червня 2013 року, оцінна вартість відчужуваної земельної ділянки становить на дату оцінки 38 187,38 грн., а в п.11 Договору зазначено, що продавець та покупець заявляють, що продаж земельної ділянки вчиняється за 38 187,38 грн. і така ціна продажу є дійсним еквівалентом її вартості та результатом домовленості продавця та покупця.

Зі Звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки також вбачається, що оцінка земельної ділянки проводилась на підставі договору № 190613/-02і від 19 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_7, ринкова вартість земельної ділянки площею 959 кв.м. розташованої за адресою: м. Ужгород, АДРЕСА_1, становить 38187,38 грн., термін чинності експертної оцінки - шість місяців з дати оцінки.

В п. 7 вказаного вище Договору купівлі-продажу земельної ділянки сторони підтвердили, що умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому; у тексті цього договору зафіксовані всі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу нерухомого майна. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексті, після підписання договору, не матимуть правового значення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, дійшовши їх на основі повно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, з дотриманням норм матеріального й процесуального права.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд правильно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та вірно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: