Провадження № 2/470/292/15
Справа № 470/829/15-ц
15 вересня 2015 року смт. Березнегувате Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: судді Орлової С.Ф.,
при секретарі Михалюк С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Березнегуватської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з позовом до відповідачів, у якому зазначив, що відповідачі ухиляються від виконання батьківські обов'язки по відношенню до свого малолітнього сина. Дитина вже більше трьох років проживає з батьками відповідачки, відповідачі проживають окремо в різних населених пунктах, участі у вихованні, утриманні та навчанні ОСОБА_1 не приймають. Посилаючись на викладене, позивач просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на його утримання у розмірі ? частини усіх видів її доходу, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з дня подання позову до суду.
Представник позивача Юрчук С.М. (за довіреністю) позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.
Прокурор прокуратури Березнегуватського району Миколаївської області Машарова О.В. вважала за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.
З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_1 виданого 08 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області вбачається, що він народився 08 лютого 2008 року, про що в Книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис № 9, його батьками є ОСОБА_2, та ОСОБА_3 (а.с.9). Відповідно до акту депутату Березнегуватської селищної ради від 21 листопада 2014 року та довідки про склад сім'ї виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 20.03.2015 року № 983, малолітня дитини проживає окремо від батьків, у сім'ї ОСОБА_6 (а.с.10,11).
Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає АДРЕСА_1, умови його проживання є задовільними, постійного місця роботи він не має, тому допомогу на утримання сина надає рідко. З відповідачем представниками позивача неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо неналежного виконання ним батьківських обов'язків з виховання та навчання дитини (а.с.11,15-16), однак він посилаючись на неможливість виконувати батьківські обов'язки за незадовільним майновим станом, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 (а.с.13). Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2010 року з відповідача на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1, у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 вересня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.37). За довідкою відділу державної виконавчої служби Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 31.10.2014 року складала 6738 грн. 40 коп.(а.с.34-36).
Відповідачка за місцем її реєстрації по АДРЕСА_2 не проживає. З 20 грудня 2014 року проживає в АДРЕСА_3, де за місцем проживання характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, окрім малолітнього ОСОБА_1 має ще сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який знаходиться в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини Одеської області. Дітьми відповідачка не піклується, участі у їх вихованні не приймає, по причині відсутності коштів на їх утримання, та не заперечує проти передачі малолітнього сина ОСОБА_1 під опіку, що слідує з її письмових пояснень від 14 липня 2015 року (а.с.21-23).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що відповідачка доводиться йому донькою, малолітній ОСОБА_1 з народження перебуває на його з дружиною утриманні, оскільки донька веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої та наркотичні засоби, разом з ними не проживає. Вона покинула дитину близько трьох років тому, після чого не відвідувала його, навчанням, розвитком не цікавилась, матеріальної допомоги не надає. Батько онука ОСОБА_2, сина відвідує рідко, коштів на його утримання не надає, його розвитком та навчанням не цікавиться. Він та дружина забезпечують ОСОБА_1 всім необхідним та дбають про нього.
Відповідно до висновків органу опіки та піклування Красноокняської районної державної адміністрації від 16 липня 2015 року № 14.1-20/203 та Березнегуватської районної державної адміністрації від 14 вересня 2015 року № 2134/02-21 з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини є доцільним позбавити відповідачів батьківських прав (а.с.21,32-33).
Відповідно до ч. 2,4 ст. 150 СК України батьки зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У ст.164 СК України визначено вичерпний перелік підстав, з яких можливо позбавити батька чи матір батьківських прав, а саме: коли вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухилялися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дітьми; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини; примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Що стосується такої підстави для позбавлення батьківських прав як ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, то для її наявності є необхідним встановити, в чому полягає винна поведінка батьків, нехтування ними своїми обов'язками, чи вживались для цього заходи реагування, чи існують інші способи впливу на особу для зміни її ставлення до виховання дитини. Така вимога випливає із змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав». Відповідно до нього ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною, в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування своїми обов'язками.
Cуд приходить до висновку, що наявні у справі докази підтверджують систематичне, свідоме та навмисне ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків, як по вихованню так і забезпеченню необхідних умов життя, утримання та навчання малолітнього ОСОБА_1, заходи впливу на відповідачів з метою змінити її ставлення до сина вичерпано. За такого позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218,224 ЦПК України, суд ,
Позовну заяву Березнегуватської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженця та мешканця АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку міста Мелітополь Запорізької області, проживаючу у АДРЕСА_3 батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області Україна.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м.Мелітополь Запорізької області аліменти на користь навчального закладу, органу опіки та піклування чи осіб, яким буде передано дитину, аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 20 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Ф.Орлова