Номер провадження: 22-ц/785/252/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановила:

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до відповідача, вказуючи, що 28.04.2006 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 2 500 гривень, а ОСОБА_1 зобов'язувався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В порушення умов вказаного договору відповідач прострочив виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 18 009,53 гривень, а також судові витрати (а. с. 1-4).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2014 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 18 009,53 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 гривень (а. с. 70).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати судове рішення з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 74-77).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н про надання кредиту. За умовами якого ПАТ КБ "Приватбанк" надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 500,00 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з умовами укладеного між сторонами договору він складається із заяви позичальника та Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови).

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 30.04.2014 року складає 18 009,53 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 8 053,99 гривень; за процентами - 8 621,75 гривень, штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 833,79 гривень.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Свою згоду з Умовами ОСОБА_1 висловив у своїй заяві, яку власноручно підписав.

Пунктом 9.12 Умов укладених між Банком та ОСОБА_1 визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу про припинення договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

Відповідно до п. 9.3 Умов надання банківських послуг передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін за виключенням, передбаченими п.п. 9.6,9.7 цих умов.

ОСОБА_1 не надав письмової заяви про закриття картрахунку, у зв'язку із чим, на підставі Умов, строк дії картки було продовжено на такий же строк, строк дії Кредитного договору також було продовжено на строк дії Картки.

Таким чином, кредитний договір є укладений сторонами в письмовій формі, що зумовлює виникнення у сторін прав та обов'язків, у відповідності з умовами цього договору.

Задовольняючи позов про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги про те, що строк дії картки закінчився в травні 2009 року, у зв'язку з чим невідомо чому транзакції здійснювались після закінчення строку дії картки, є неспроможним, оскільки відповідно відомостей, які містяться в базі даних ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_1 була видана нова кредитна картка, строком дії до жовтня 2015 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.