пр.№ 2/464/344/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

21.01.2015 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Шашуріної Г.О.,

за участю секретаря Троцюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган опіки і піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про поділ майна, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, про поділ майна.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, 09.07.1988 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15.10.2014 року. За час подружнього життя, будучи членами Житлово-будівельного кооперативу № 205, вони придбали квартиру АДРЕСА_1. Таким чином, придбана ними вищевказана квартира належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Вказувала, що відповідно до норм СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. З урахуванням наведеного, просить суд поділити майно подружжя, виділити та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи.

Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явилися, подали суду письмові заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про час і місце слухання справи.

Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15, 16 Закону України «Про власність» від 07.02.1991р. (втратив чинність з 20.06.2007р.) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу,гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987р. «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Роз'ясненнями, наданими в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно з п. 24 вказаної Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Судом встановлено, що 09.07.1988 року між сторонами. було укладено шлюб, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15.10.2014 року.

Згідно довідки №113, виданої в листопаді 1997 року ЖБК №205, ОСОБА_2 є членом ЖБК, йому належить квартира АДРЕСА_1, повністю вніс пайовий внесок за вказану квартиру в розмірі 12918 крб.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №202 від 22.12.2014р., виданої ЖБК №205, основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, на підставі ордеру №3642 від 09.02.1990р. є ОСОБА_2, який разом з дружиною ОСОБА_1, дочкою ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_4 зареєстровані у вказаній квартирі.

Як вбачається з реєстраційного посвідчення від 09.02.1998 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві особистої власності.

Виходячи з вище викладеного, враховуючи, що сторони набули оспорювану ними квартиру, будучи в шлюбі, хоча реєстрація права власності здійснена лише на відповідача, суд приходить до переконання, що сторони володіють квартирою на праві спільної власності, і, оскільки, апріорі частки майна дружини та чоловіка є рівними, сторони цього не оспорили, а тому слід провести поділ квартири АДРЕСА_1 не відходячи від засад рівності, виділивши позивачці ? ідеальної частки.

На підставі ст.15, 16 Закону України «Про власність» від 07.02.1991р., ст.70 Сімейного кодексу України, п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987р. «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», керуючись ст.ст.10, 11,60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, про поділ майна задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя - квартиру АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? ідеальну частку в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3118,90 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Шашуріна Г.О.