Дата документу 17.12.2015
Справа № 334/7606/15-ц
Провадження № 2/334/3120/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі

головуючого - судді Ісакова Д.О.

при секретарі Воронцовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу

Встановив:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» суми банківського вкладу внесеного по договору заяві № 313731/51970/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 15.12.2014 року в розмірі 36 000 доларів США, вказавши в позові, що 15 грудня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит», в особі начальника відділення №20 Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» ОСОБА_3, укладено договір-заяву №313731/51970/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті.

На виконання п.1 Договору-заяви позивач вніс, а банк прийняв гроші в сумі 36 000,00 доларів США 00 центів, на строк з 15 грудня 2014 року по 15 липня 2015 року, у порядку та на умовах визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит».

В подальшому сума банківського вкладу була збільшена до 70 000 доларів США, що підтверджується банківською випискою від 09.06.2015року.

Згідно п.2 договору, за час користування коштами вкладу, протягом строку дії договору, банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 13,10% річних.

Згідно п.7 договору, строк розміщення вкладу може бути продовжений сторонами, на умовах, визначених п.5.2 основних умов.

Пунктом 6 договору встановлено, що після закінчення строку дії договору вклад повертається вкладникові у порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних. умов.

Відповідно до п.5.2.Основних умов, у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, має отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити. При цьому, вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги.

02.07.2015р. позивачем подано заяву про повернення банківського вкладу.

В день закінчення договору, банківський вклад вкладникові повернуто не було, у звязку з чим, 14.08.2014р. він подав вимогу про повернення банківського вкладу у зв'язку припиненням дії договору, але зазначена вимога також залишена без задоволення. З цих підстав, позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача, який діє за дорученням, копія якого є в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, просив суд задовольнити вимоги його довірителя, шляхом стягнення з відповідача суми банківського вкладу в розмірі 50 000 доларів США. В обґрунтування вимог позивача, представник надав суду належні письмові докази, а саме: виписки з вкладного рахунку, копії заяв про повернення вкладу та копії вимоги щодо повернення позивачу суми вкладу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що з 17.09.2015 року Правління НБУ прийняло постанову № 612 «Про внесення ПАТ «ОСОБА_2 та кредит» до категорії неплатоспроможних До банку запроваджено тимчасова адміністрація до 17.12.2015 року, тому представник відповідача просить суд винести рішення про відмову позивачу у позові.

Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит», в особі начальника відділення №20 Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» ОСОБА_3, укладено договір-заяву №313731/51970/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті.

На виконання п.1 Договору-заяви позивач вніс, а банк прийняв гроші в сумі 36 000,00 доларів США 00 центів, на строк з 15 грудня 2014року по 15 липня 2015 року, у порядку та на умовах визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит».

В подальшому сума банківського вкладу була збільшена до 70 000 доларів США, що підтверджується банківською випискою від 09.06.2015року.

Згідно п.2 договору, за час користування коштами вкладу, протягом строку дії договору, банк нараховує та виплачує проценти за ставкою 13,10% річних.

Згідно п.7 договору, строк розміщення вкладу може бути продовжений сторонами, на умовах, визначених п.5.2 основних умов.

Пунктом 6 договору встановлено, що після закінчення строку дії договору вклад повертається вкладникові у порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. Основних. умов.

Відповідно до п.5.2.Основних умов, у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, має отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити. При цьому, вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги.

02.07.2015р. позивачем подано заяву про повернення банківського вкладу.

В день закінчення договору, банківський вклад вкладникові повернуто не було.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках в банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ст.ст.1058 ч.І, 1059 ч.І, 1060 ч.ч.1,2 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Підписаний договір-заява та внесення позивачем коштів згідно п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України №516 від 03.12.2003р., та п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України №174 від 01.06.2011р., підтверджують укладання договору банківського вкладу та отримання відповідачем депозитних коштів в сумі 50 000 доларів США.

На день звернення до суду відповідач не здійснив повернення суми вкладу сумі 50 000 доларів США, що підтверджується банківською випискою .

Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач немає права відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача суми банківського вкладу внесеного по договору заяві № №313731/51970/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 15.12.2014 року в розмірі 50 000 доларів США.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь держави в розмірі 6090 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, ст. 3,15, 23, 192, 533, 526, 1058,1059,1060,1074 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» (код банку 300131, ) на користь ОСОБА_1, який мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Мурманьска 135, іпн: НОМЕР_1 - 50 000 доларів США, що в еквіваленті становить 1 131 170 гривень заборгованості за договором банківського вкладу № 313731/51970/7-14 від 15.12.2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» (код банку 300131, ) в дохід держави судовий збір в сумі 6090 гривень

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ісаков Д. О.