Провадження № 2/750/106/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участі секретаря Кравченко І. В.,

за участі представника позивача, представника відповідача Клунко Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

07.10.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь 36305,87 грн. матеріальної шкоди завданої неправомірними діями щодо розрахунку та виплати її пенсії за період з грудня 2012 року по жовтень 2014 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що їй з 27.03.2010 року управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначена пенсія в розмірі 67 % від грошового забезпечення, та всупереч діючого законодавства безпідставно відповідач знизив її розмір.

28.11.2014 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на її користь 38583,88 грн. матеріальної шкоди завданої неправомірними діями відповідача щодо розрахунку та виплати її пенсії з грудня 2012 року по грудень 2014 року.

08.01.2015 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на її користь 42922,64 грн. матеріальної шкоди завданої неправомірними діями відповідача щодо розрахунку та виплати її пенсії з грудня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 27.03.2010 року перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 67 % від грошового забезпечення (а.с. 7).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 пенсії без врахування доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до п.8 постанови Кабінету міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року та щодо врахування додаткових видів грошового забезпечення не за останньою штатною посадою, а за останні 24 місяці служби та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням грошового забезпечення, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за останньою штатною посадою на час звільнення, з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до передбаченої п.8 постанови Кабінету міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року, починаючи з 27.03.2010 року, за вирахуванням вже здійснених виплат (а.с. 9-10).

Рішенням Європейського суду з прав людини №1270/12 по справі за позовом Москаленко та інші проти України від 18.07.2013 року, яке прийнято в тому числі і за заявою позивача, визнано порушення прав позивача (Статті 6 § 1 Конвенції, статті 13 Конвенції, Статті 1 Протоколу № 1) і зобов'язано Україну сплатити відповідну сатисфакцію та виконати рішення місцевого суду, постановленого на користь позивача, а саме - виконати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року.

На виконання вказаної постанови та рішення Європейського суду з прав людини 26 червня 2014 року було виплачено 75443 грн 49 коп.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено та визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2, проведеного на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування довідки Державної Податкової Служби в Чернігівській області № 05/645-043 від 25 квітня 2013 року. Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2, проведеного в грудні 2012 року на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952 без врахування перерахунку, проведеного на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року та зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 21 грудня 2012 року перерахунок та виплату позивачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952 з врахуванням у грошовому забезпеченні доплати, яку ОСОБА_2 отримувала за службу 20 і більше років на посадах слідчих відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31 грудня 1996 року та з урахуванням перерахунку, проведеного Головним управлінням пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року, з врахуванням виплачених за цей період коштів (а.с. 11-12).

Відповідно до постанов від 08.09.2014 року за виконавчими провадженнями № 30147906 (а. с. 32) та № 41368705 (а. с. 38) було закінчено державним виконавцем виконання вищезазначених постанов на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Постановами Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 та 27 жовтня 2014 року визнано незаконними та скасовано постанови державного виконавця від 08.09.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 20147906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/2506/1757/11 та виконавчого провадження № 41368705 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/750/6035/13 та зобов'язано Управління Державної виконавчої служби вжити заходи щодо виконання судових рішень (а. с. 85 - 90). Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року та 10.12.2014 року постанови Деснянського районного суду м. Чернігова залишені без змін (а. с. 91 - 94).

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст.. 14 КАС України, судове рішення є обов'язковим для виконання на всій території України.

Фактично позивач звернувся до суду з позовом про стягнення нарахованої відповідно до рішення суду, але недоплаченої пенсії в розмірі 27608 грн 36 коп у зв'язку із невиконанням судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанов суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів у відповідача, виплата цих коштів буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже, виконання вказаних судових рішень фактично можливе за наявності фінансування.

Невиконання судових рішень кваліфікується Європейським судом з прав людини не лише як недотримання частини першої статті 6 Конвенції з прав людини, але і як порушення інших конвенційних прав. У справі "Войтенко проти України" Суд знайшов порушення пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1 протоколу № 1 Конвенції за невиконання рішення українського суду через відсутність бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

На думку суду, правовідносини, які виникли між сторонами даної справи, регулюються нормами бюджетного законодавства та є такими, що мають соціальну природу.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Отже недоплата сум пенсії, у зв'язку із невиконанням судових рішень не є шкодою в розумінні ст.. 22 ЦК України, сума пенсії в розмірі 27608 грн 36 коп повинна бути виплачена ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 20147906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/2506/1757/11 та виконавчого провадження № 41368705 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/750/6035/13, а отже позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди, яка полягає у невиплаті пенсійних виплат за судовими рішеннями не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 7 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Виконання рішень судів, відповідачем в яких є державний орган фінансується також з Державного бюджету. Оскільки сума коштів 75443,49 грн на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року та постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не виплачувалась, тому безпідставні вимоги про стягнення цієї суми з відповідача, а отже у задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення інфляційних в сумі 10993,43 грн слід відмовити.

Згідно п. 5 зазначеного Порядку та ст. 5 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Оскільки різниця виплаченої та нарахованої пенсії за період з грудня 2012 року по 31.12.2014 року в сумі 27608,36 грн фактично не виплачена, немає пістав і для стягнення суми компенсації.

Керуючись ст.. ст. 22, 1166,1173 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя