Справа № 438/1348/14-ц
Номер провадження № 2/438/93/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року Бориславський міський суд

Львівської області

в складі головуючого-судді: Посисень Л.М.,

при секретарі: Петришак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориславі

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Бойківщина», ОСОБА_4 про визнання договору поруки №БВ-П-423/1 від 30 липня 2012 року недійсним.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 просить визнати договір поруки №БВ-П-423/1 від 30 липня 2012 року недійсним.

Представник відповідача Кредитної спілки «Бойківщина» ОСОБА_1 позову не визнав.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав.

Позивач ОСОБА_2, допитана як свідок, пояснила, що вона, позивач ОСОБА_2, з 30.05.1992 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, про що свідчить Свідоцтво про шлюб, видане 30.05.1992 р. за № 497292 серія ІІ-СГ.

15.08.2014 року їй стало відомо, що 30.07.2012 року було укладено Договір поруки №БВ-П-423/1, у відповідності до якого відповідач ОСОБА_4 поручився перед відповідачем Кредитною спілкою «Бойківщина» за ОСОБА_5 по Кредитному договору №БВ-П-423 від 30 липня 2012 року.

Вказана інформація стала відома їй 15.08.2014 р. з отриманого листа №09-26/2553/3 від 24 липня 2014 року відділу державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, в якому зазначено про рішення Бориславського міського суду Львівської області про стягнення з відповідача ОСОБА_4 боргу у розмірі 12824,81 грн. Після даних обставин, між нею та відповідачем ОСОБА_4 відбулась розмова, під час якої відповідач ОСОБА_4 розповів їй про всі обставини, у відповідності до яких останній поручився відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5 перед Кредитною спілкою «Бойківщина», які випливають із кредитного договору №БВ-П-423 від 30 липня 2012 року.

Вказаним договором поруки їй фактично завдано шкоди. У момент підписання договору поруки відповідачами, їй не був наданий на узгодження сам договір поруки, а тому вона не могла знати про існування цього договору.

Вважає, що вказаний договір поруки підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України «При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦК України «Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість».

Слід зазначити, що Договір поруки за своєю суттю не є дрібним побутовим, має високу вартість (25000 грн.), а тому не може вважатися дрібним побутовим.

Вона не надавала згоди на укладення ОСОБА_4 договору поруки, їй не було відомо про те, що такий договір поруки відповідачем ОСОБА_4 взагалі було укладено, а тому вказаний договір поруки підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до п. 2.2. Договору поруки відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 несуть солідарну відповідальність перед відповідачем Кредитною спілкою «Бойківщина» у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором, укладеним між останнім та відповідачем Кредитною спілкою «Бойківщина».

В даному випадку відповідач Кредитна спілка «Бойківщина» вимагає від відповідача ОСОБА_4 погасити заборгованість за кредитним договором, тобто виконати грошові зобов'язання за рахунок власних грошових коштів.

Отже, на сьогодні істотно порушені її майнові права, сім'ї в цілому, у тому числі права на достатній життєвий рівень, на власність, на житло. Згідно ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України «право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України «підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1,3-5,6 ст. 203 ЦК України». Частина 1 ст. 203 ЦК України вказує, «що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства».

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності».

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦК України, ч. 1 ст. 65 СК України «розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників».

Відповідно до ст.61 СК України «Об'єктами права спільної сумісної власності подружжя є будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя».

Таким чином, юридичним наслідком Договору поруки в даному випадку є розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю. Тобто гроші, відповідно до визначення чинного законодавства (ст.ст. 177, 190 ЦК України, ст. 139 ГК України) є майном, про що також зазначено у ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Виходячи з викладеного вище Договір поруки фактично створює обов'язки не лише для відповідача ОСОБА_4, а й для неї, оскільки для погашення заборгованості перед відповідачем Кредитною спілкою «Бойківщина», останній має право звернути стягнення на майно поручителя - ОСОБА_4.

Крім того, аналогічні норми містяться у ч.4 ст.369 ЦК України, якою передбачено, що «правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень».

За таких обставин виходить, що вона не давала відповідачу ОСОБА_4 жодних повноважень на укладення будь-яких правочинів, юридичним наслідком яких є розпорядження спільним майном. Договір поруки взагалі не містить жодного застереження щодо надання будь-якої згоди іншого з подружжя поручителя, тобто її, на укладання такого договору відповідачем ОСОБА_4 із відповідачем Кредитною спілкою «Бойківщина».

Крім того, відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є майно, нажите подружжям за час шлюбу. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, вид частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності його боргами, відкритті після нього спадщини».

Оскільки договір поруки, який виходить за межі дрібного побутового, був укладений без її згоди, а сама угода істотно порушує права подружжя (зокрема майнові) та їхньої сім'ї, законні права та охоронювані законом інтереси та може призвести до збитків у майбутньому за обставин викладених вище, такий правочин суперечить цивільному та сімейному законодавству, що є підставою для визнання його недійсним.

Позов просить задоволити.

Представник відповідача Кредитної спілки «Бойківщина» ОСОБА_1, допитаний як свідок, пояснив, що 30 липня 2012 року між кредитною спілкою "Бойківщина" та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №БВ-П-423 від 30.07.2012 року.

В забезпечення своєчасного виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору було прийнято поруку ОСОБА_4 згідно договору поруки № БВ- П- 423/1 від 30.07.2012 року.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, Кредитна спілка «Бойківщина» неодноразово зверталась до позичальника та поручителів з вимогою погашення заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України і умов договору наслідками порушення позичальником зобов'язання є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів.

11.12.2013 року Кредитна спілка «Бойківщина» звернулась до суду про примусове стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 14.02.2014 року позов задоволено.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Під майном згідно з ч.1 ст. 190 ЦК України маються на увазі не лише предмети матеріального світу, а також майнові права та обов'язки.

На підставі ч. 4 ст. 65 СК України договір укладений одним із подружжя створює обов'язки для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім'ї.

Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Так, 30 липня 2012 року ОСОБА_4 в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 уклав з Кредитною спілкою «Бойківщина» договір поруки №БВ-П-423/1 від 30.07.2012 року, за яким взяв на себе зобов'язання відповідати перед спілкою за виконання ОСОБА_5 свого обов'язку за укладеним кредитним договором №БВ-П-423 від 30.07.2012 року. За змістом цього договору його укладено ОСОБА_4 не в інтересах своєї сім'ї, а в інтересах сторонньої особи - ОСОБА_5

Згідно зі ст.73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Таким чином, оскільки договір поруки укладено ОСОБА_4 не в інтересах сім'ї, він не породжує для його дружини ОСОБА_2 ніяких обов'язків і за зобов'язаннями ОСОБА_4 за договором поруки №БВ-П-423/1 від 30.07.2012 року стягнення не може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а за його зобов'язаннями за цим договором стягнення може бути накладено на особисте майно ОСОБА_4 і на частку у праві спільної сумісної власності, яка виділена йому в натурі.

В задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_4, допитаний як свідок, пояснив, що Кредитна спілка «Бойківщина» перед укладенням з ним 30.07.2012 року договору поруки №БВ-П-423/1, за яким він взяв на себе зобов'язання відповідати перед спілкою за виконання ОСОБА_5 свого обов'язку за укладеним кредитним договором №БВ-П-423 від 30.07.2012 року, зобов'язана була погодити укладення договору поруки з позивачем ОСОБА_2 - його дружиною, чого Кредитною спілкою «Бойківщина» зроблено не було, тому договір поруки є недійсним.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 14.02.2014 року задоволено позов кредитної спілки «Бойківщина» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення боргу за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь кредитної спілки «Бойківщина» заборгованість по кредитному договору №БВ-П-423 від 30 липня 2012 року у сумі 12824 грн. 81 коп. та 229 грн. 40 коп. судового збору.

09.07.2014 року державним виконавцем Добош Г.В., відділу державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції Львівської області відкрито виконавчі провадження ВП №43941922 та ВП №43941766 про примусове виконання виконавчого листа, виданого Бориславським міським судом Львівської області 29.05.2014 року за рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 14.02.2014 року, яке набрало чинності 24.02.2014 року.

З його заробітної плати на користь Кредитної спілки «Бойківщина» вже стягнуто понад тисячу гривень.

Позов визнає.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2, допитаної як свідка, пояснення представника відповідача Кредитної спілки «Бойківщина» ОСОБА_1, допитаного як свідка, пояснення відповідача ОСОБА_4, допитаного, як свідка, з'ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 з 30.05.1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

30 липня 2012 року між Кредитною спілкою "Бойківщина" та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №БВ-П-423 від 30.07.2012 року.

В цей же день, 30 липня 2012 року ОСОБА_4 уклав з Кредитною спілкою «Бойківщина» та ОСОБА_5 договір поруки №БВ-П-423/1, за яким взяв на себе зобов'язання відповідати перед спілкою за виконання ОСОБА_5 свого обов'язку за укладеним кредитним договором №БВ-П-423 від 30.07.2012 року.

Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором.

У зв'язку з невиконанням позичальником ОСОБА_5 умов кредитного договору, Кредитна спілка «Бойківщина» звернулась до суду про примусове стягнення заборгованості.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 14.02.2014 року задоволено позов кредитної спілки «Бойківщина» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення боргу за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь кредитної спілки «Бойківщина» заборгованість по кредитному договору №БВ-П-423 від 30 липня 2012 року у сумі 12824 грн. 81 коп. та 229 грн. 40 коп. судового збору.

09.07.2014 року державним виконавцем Добош Г.В., відділу державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції Львівської області відкрито виконавчі провадження ВП №43941922 та ВП №43941766 про примусове виконання виконавчого листа, виданого Бориславським міським судом Львівської області 29.05.2014 року за рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 14.02.2014 року, яке набрало чинності 24.02.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Під майном згідно з ч.1 ст. 190 ЦК України маються на увазі не лише предмети матеріального світу, а також майнові права та обов'язки.

На підставі ч. 4 ст. 65 СК України договір укладений одним із подружжя створює обов'язки для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім'ї.

Договір поруки укладено ОСОБА_4 не в інтересах своєї сім'ї, а в інтересах сторонньої особи - ОСОБА_5

Згідно зі ст.73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Таким чином, оскільки договір поруки укладено ОСОБА_4 не в інтересах сім'ї, він не породжує для його дружини ОСОБА_2 ніяких обов'язків і за зобов'язаннями ОСОБА_4 за договором поруки №БВ-П-423/1 від 30.07.2012 року стягнення не може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2

При встановлених у судовому засіданні обставинах, позов позивача ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, ч.3 ст.209 ЦПК України,

ст.ст.3, 18, 59, 60, 61, 63, 65, 73 СК України, ст.ст.16, 203, 215, 321, 368, 369, 371 ЦК України,

суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Бойківщина», ОСОБА_4 про визнання договору поруки №БВ-П-423/1 від 30 липня 2012 року недійсним

в і д м о в и т и.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: