_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/27/15
УХВАЛА

12.02.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2015 року заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою, в якій просять суд зняти арешт з всього майна ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; дозволити реєстрацію по місцю мешкання ІНФОРМАЦІЯ_1, пр.-т ОСОБА_5 15 а кВ. 21; зупинити процедуру виселення з квартири за адресою: м. Одеса, пр.-т ОСОБА_5 15 а кВ. 21; дозволити користуватися квартирою за адресою: м. Одеса, пр.-т ОСОБА_5 15 а кВ. 21.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь в справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали заяву. Пояснили, що, борг перед банком за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року повністю погашений.

Представник Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши заявників, дослідивши матеріали справи, вважає заяву ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 1512/14278/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси 23 січня 2013 року по справі вжито заходи забезпечення позову. Накладено арешт на транспортний засіб, який належить ОСОБА_1, а саме:

- транспортний засіб: тип вантажний фургон, марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2004 р. в., колір білий, кузов (коляска) № WV1ZZZ2DZ5H013189, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС 079852, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 18.10.2007 р. Передано на відповідальне зберігання Публічному акціонерному товариству «ПроКредит Банк» шляхом вилучення відповідною державною виконавчою службою (2 Київський ВДВС Одеського МУЮ, м.Одеса, вул. Ген. Петрова, 1) у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, кв. 21, належне йому на праві власності заставне майно, а саме транспортний засіб: - транспортний засіб: тип вантажний фургон, марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2004 р. в., колір білий, кузов (коляска) № WV1ZZZ2DZ5H013189, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС 079852, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 18.10.2007 р. Заборонено будь-які дії по реєстрації місця проживання в квартирі № 21, що розташована в будинку № 15 корпус «А» по проспекту Академіка Глушко в місті Одесі до моменту виконання рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 1512/2-14278/12 будь яких осіб, які не зареєстровані у зазначеній квартирі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2013 року позов Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк заборгованість за Рамковою угодою та укладеного на її підставі Договору про надання траншу в розмірі 438 345,32 грн. (чотириста тридцять вісім тисяч триста сорок пять гривень тридцять дві копійки).

Стягнуто пропорційно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк суму сплаченого судового збору в розмірі 3 219,00 грн.

В рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством ПроКредит Банк звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 5.6751-ІД 1, укладеним 08.07.2005 р., а саме: квартиру № 21, яка знаходиться у будинку № 15, корпус А по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі, яка належить громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_4 в рівних частках кожному, шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням початкової вартості та пріоритетності вимог інших кредиторів в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Виселено ОСОБА_2 (06.09.1964 р. н., ІПН НОМЕР_3), ОСОБА_1 (31.03.1958 р. н. , ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_3 (20.02.1986 р. н., ІПН НОМЕР_4) та ОСОБА_4 (19.04.1987 р. н., ІПН НОМЕР_5) з квартири № 21, яка знаходиться у будинку № 15, корпус А по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі.

Визнано такими, що втратили право користування квартирою № 21, яка знаходиться у будинку № 15, корпус А по проспекту Академіка Глушко у м. Одесі та є іпотекою АТ ПроКредит Банк (ЄДРЮО та ФОП 21677333) громадян ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зняттям зазначених осіб з реєстраційного обліку.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2013 року скасовано в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення і визнання такими, що втратили право користування квартирою із зняттям з реєстраційного обліку та стягнення судових витрат витрат і в цій частині ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ПАТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення і визнання такими, що втратили право користування квартирою із зняттям з реєстраційного обліку відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3219 грн в рівних частках. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» - задоволено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2013 року скасовано. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2013 року залишено в силі.

Як вбачається з довідки про виконання рішення суду, оригінал якої був оглянутий у судовому засіданні, гр. ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виконано рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року по справі №1512/14278/2012, а саме: заборгованість у розмірі 441 564 32 гривень погашена в повному обсязі.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як арешт суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, накладання арешту забезпечення позовних вимог позивача по справі не носять дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача по справі.

Застосування арешту здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправя сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом.

Таким чином враховуючи те, що рішення суду на теперішній час виконано, суд вважає, за можливе частково скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 23 січня 2013 року, а саме: зняти заборону на будь-які дії по реєстрації місця проживання в квартирі № 21, що розташована в будинку № 15 корпус «А» по проспекту Академіка Глушко в місті Одесі будь яких осіб, які не зареєстровані у зазначеній квартирі.

Разом з тим, зняти арешт з транспортного засобу: тип вантажний фургон, марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2004 р. в., колір білий, кузов (коляска) № WV1ZZZ2DZ5H013189, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС 079852, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 18.10.2007р. суд вважає за неможливе, так як довідкою УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 08.02.2013 року суд було повідомлено про неможливість виконання ухвали суду у звязку зі зняттям вказаного автомобіля з обліку та його реєстрацією на іншу особу (а.с.105).

Також, вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що арешт на усе майно відповідачів під час розгляду справи не накладався, а питання зупинення виселення з квартири належить до компетенції державного виконавця у разі закриття виконавчого провадження.

З урахуванням вказаного, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси 23.01.2013 року, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-154, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Частково скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23 січня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Зняти заборону на будь-які дії по реєстрації місця проживання в квартирі № 21, що розташована в будинку № 15 корпус «А» по проспекту Академіка Глушко в місті Одесі будь яких осіб, які не зареєстровані у зазначеній квартирі.

В решті заяву залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Куриленко О. М.