Справа № 2-340/02
Провадження № 6/191/12/15
У Х В А Л А

іменем України

08 січня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.

при секретарі Бутенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове подання державного виконавця ВДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов?язань,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на виконанні у державного виконавця ВДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження №26038312 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-340 від 16.04.2002 року, виданого Синельниківським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (01.08.1964 р.н.) на користь ОСОБА_3, на утримання дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6 22.10.1998р.н., в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, потім 1/3 частина до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, потім 1/4 до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття. Стягнення проводити з 19.02.2002 року.

Виконавче провадження відкрито 08.10.2004р.

Боржник є громадянином України, добровільно рішення суду не виконує, кошти на утримання дитини не сплачує, даний факт підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а саме розрахунком заборгованості.

Боржник мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с.Панасівка, вул. Лісна, 24, відомості щодо його працевлаштування відсутні, допомогу в центрі зайнятості, а також дохід у вигляді пенсії, іншого виду доходу, з якого можливо провести утримання, не отримує.

Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2014 р. згідно складеного розрахунку становить - 83846,39 грн.

Боржник неодноразово викликався до відділу ДВС для сплати заборгованості (вих..№13427 від 13.09.2010, вих..№577 від 24.01.2014, вих..№577 від 24.01.2014р..), але заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про те, що боржник ухиляється від сплати аліментів. Існує можливість виїзду боржника за наявності невиконаних аліментних зобов'язань за межі України.

Для виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем, на підставі ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», перевірено майновий стан боржника, а саме згідно відповідей КП «Синельниківське БТІ» та МРЕВ м.Новомовсковськ у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, визначено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пункт 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України, - до виконання зобов'язань за рішенням.

Просить, тимчасово обмежити громадянина України: ОСОБА_2 (01.08.1964. р, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н., с.Октябрське, вул. Спортивна, 14) у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов'язань згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 16.04.2002 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (01.08.1964р.н.) на користь ОСОБА_3, на утримання дітей: сина ОСОБА_4 23.05.1993р.н.,сина ОСОБА_5 19.08.1995р.н.,сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, потім 1/3 частина до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, потім 1/4 до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття.

Вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали даної справи, суд встановив наступне:

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Заявник в судове засідання не зявилася, але до його початку надала заяву про розгляд заяви без участі представника ВДВС Синельниківського МРУЮ, подання підтримала у повному обсязі.

Відповідно до п.п.2,8 ч.1, ч.2, п.5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України від 21.01.1994 року №3857-ХІІ, п.п. 22, 24-26 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 ( у редакції Постанови №380 від 24.03.2004 року), громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо до нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Згідно п.25 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 (у редакції Постанови №380 від 24.03.2004 року) у випадках, зазначених в п.п.22 і 24 цих Правил, тимчасове затримання та вилучення паспорта/проїзного документа здійснюється за рішенням суду, органів прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, охорони державного кордону, військових комісаріатів, дипломатичних представництв чи консульських установ.

Пунктом 8 ст.19 Закону України Про державну прикордонну службу України встановлено, що на Державну прикордонну службу покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до ст..33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України від 21.01.1994 року №3857-ХІІ. Стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Суд, вивчивши доводи викладені в поданні, долучені до нього письмові докази, а саме: копію виконавчого листа по цивільній справі №2-430/2002 р., копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка не є читаємою, а також матеріали цивільної справи № 2-430/02 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що вказані вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки наявність постанови державного виконавця державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з виконавчого листа №2-430/02 не свідчить про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення боргу. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, не надано підтверджуючих доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 паспортних документів для виїзду за кордон, що вказувало б про намір боржника виїхати за межі України та взагалі чи має він паспорт громадянина України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст.377-1 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця ВДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов?язань ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О. О. Порошина