Справа № 639/8185/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ТОВ «Скай Кепітал» з позовом до ОСОБА_1 в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму упущеної вигоди в розмірі 40 179 000 грн. та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що протягом 2007-2008 років між АБ «Факторіал-банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «МКС» були укладені кредитні договори.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами між банком та ТОВ «Торгівельний будинок «Корд» був укладений іпотечний договір від 16.04.2008 року, до якого були внесені зміни.

28.03.2014 року між ТОВ «Скай Кепітал» та ПАТ «Фідобанк» було укладено договір, відповідно до умов якого до ТОВ «Скай Кепітал» перейшли всі права та зобов'язання за кредитними договорами, які були укладені з ТОВ «МКС».

Рішенням Господарського суду Автономної республіки Крим від 17.08.2010 року договір іпотеки від 16.04.2008 року був визнаний недійсним.

Дане рішення було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2010 року.

Представник позивача зазначає, що підставою для визнання договору іпотеки був факт підписання його директором ТОВ «Торгівельний будинок «Корд» з перевищенням наданих йому повноважень.

Так, на думку представника позивача, дії відповідача, як посадової особи, під час підписання договорів іпотеки були неправомірними, та такими, що вчинені без необхідного обсягу цивільної дієздатності, у зв'язку з чим ТОВ «Скай Кепітал» фактично позбавлений забезпечення за кредитними договорами, а тому позивач має право на стягнення ОСОБА_1 майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди.

На підставі викладеного представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

12 вересня 2014 року представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування заперечень представник відповідача вказав, що посилання позивача на наявність у нього упущеної вигоди у зв'язку з діями відповідача безпідставні, оскільки вони є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би та повинен був отримати позивач.

Представник позивачаМашкіна Л.О., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2015 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити з підстав викладених вище.

Відповідач та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 09.09.2014 року, в судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторінта дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних обставин.

В судовому засіданні було встановлено, що 25 грудня 2007 року між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МКС» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №71-г/07, відповідно до умов якого кредитодавець, при наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування в межах максимального ліміту заборгованості 9 500 000,00 грн., зі сплатою 15% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами, які містяться в Додатку №1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору. (а.с. 26-29)

26 грудня 2007 року між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МКС» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №73-г/07, відповідно до умов якого кредитодавець, при наявності вільних кредитних ресурсів, зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування в межах максимального ліміту заборгованості 9 500 000,00 грн., зі сплатою 15% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному Тарифами, які містяться в Додатку №1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору. (а.с. 22-25)

Відповідно до умов вказаних договорів, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань, кредитодавець укладає з ТОВ «МКС» договір застави товарів в обороті на загальну застану вартість 15 580 000,00 грн. (п. 1.3.1 Договорів)

16 квітня 2008 року між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МКС» було укладено кредитний договір №10-г/08, відповідно до умов якого банк надає ТОВ «МКС» відновлювальну кредитну лінію з максимальною сумою кредиту 5 000 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,01% річних. (а.с. 30-38)

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами 16.04.2008 року між АБ «Факторіал-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельний будинок «КорД» було укладено іпотечний договір №10-г/08-ІД-289, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, реєстровий номер №147. (а.с. 39-44)

Умови договору іпотеки були змінені двічі, а саме: Договором №1 від 16.02.2009 року про зміну умов іпотечного договору №10-г/08-ІД-289 та Договором №2 від 15.04.2009 року про внесення змін до іпотечного договору №10-г/08-ІД-289. (а.с. 45-48)

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.08.2010 року визнані недійсними договір іпотеки №10-г/08-ІД-289 від 16.04.2008 року, договір №1 від 16.02.2009 року, договір №2 від 15.04.2009 року про внесення змін до договору іпотеки №10-г/08-ІД-289 від 16.04.2008 року, які укладені між ТОВ «Торговельний будинок «КорД» та ПАТ «СЕБ Банк». (а.с. 103)

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.10.2010 року та Постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2010 року рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.08.2010 року було залишено без змін. (а.с. 103-107)

Отже, рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.08.2010 року набрало законної сили 05.10.2010 року.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, з 05.10.2010 року іпотечний договір №10-г/08-ІД-289, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, реєстровий номер №147, Договір №1 від 16.02.2009 року про зміну умов іпотечного договору №10-г/08-ІД-289 та Договір №2 від 15.04.2009 року про внесення змін до іпотечного договору №10-г/08-ІД-289 є недійсними.

Представник позивача в судовому засіданні вказував, що ТОВ «Скай Кепітал» є правонаступником АБ «Факторіал-Банк» щодо права вимоги за кредитними договорами, укладеними між АБ «Факторіал-Банк» та ТОВ «МКС», та щодо права іпотекодержателя за іпотечним договором №10-г/08-ІД-289, у зв'язку з чим, на його думку, ТОВ «Скай Кепітал» має право на відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Проте суд не погоджується з такими доводами позивача у зв'язку з наступним.

28 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» правонаступником ПУАТ «СЕБ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №5. (а.с. 16-20)

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників за Кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору, а новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора та сплачує Первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Пунктом 3.1.3 даного договору передбачено, що право вимоги до Нового кредитора переходить з моменту укладання Акту приймання передачі прав вимоги.

Так, позивачем до матеріалів справ додано копію акту приймання-передачі прав вимоги за Договором про відступлення права вимоги №5 від 28.03.2014 року, відповідно до якого ПАТ «Фідобанк» передав ТОВ «Скай кепітал» права вимоги згідно з реєстром прав вимоги №1 (Додаток №1), що є невід'ємною частиною Договору; реєстром порук (Додаток №1-П), що є невід'ємною частиною Договору; реєстром застав (Додаток №1-ЗНН), що є невід'ємною частиною Договору. (а.с. 21)

Проте, позивачем суду не надано Додатків до Акту, а тому суд не має можливості встановити, що до ТОВ «Скай Кепітал» перейшли права вимоги за кредитними договорами №71-г/07, №73-г/07, №10-г/08.

Крім того, умовами Договору про відступлення права вимоги передбачено, що до ТОВ «Скай Кепітал» переходять права вимоги, які мали існувати на момент укладання цього Договору, та були дійсними. (п. 2.1, п. 6.2)

Отже, враховуючи те, що договір іпотеки та договори №1,2 про зміну умов договору іпотеки визнані недійсними з 05.10.2010 року, тому суд робить висновок, що права вимоги, які виникають з них, не могли бути предметом Договору про відступлення права вимоги від 28.03.2014 року.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Представник позивача в судовому засіданні вказував, що у зв'язку з тим, що дії відповідача, як посадової особи, під час підписання договорів іпотеки були неправомірними, та такими, що вчинені без необхідного обсягу цивільної дієздатності, ТОВ «Скай Кепітал» фактично позбавлений забезпечення за кредитними договорами, а тому позивач має право на стягнення ОСОБА_1 майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Але, суд вважає дані доводи представника позивача безпідставними, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

При вирішенні питання про завдання збитків, суд виходить з того, чи могли такі збитки бути реально понесені ТОВ «Скай Кепітал» та чи вживало Товариство заходів щодо їх відшкодування.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі порушення ТОВ «МКС» зобов'язань за кредитними договорами.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Проте, в судовому засіданні було встановлено, що ТОВ «Скай Кепітал» взагалі не має жодних прав вимоги до ТОВ «Торговельний будинок «КорД», які б виникали з договору іпотеки, оскільки такий договір визнаний судом недійсним.

Відтак, в порушення вимог ст. 10,60 ЦПК України, представником позивач в судовому засіданні не було доведено взагалі факту завдання збитків ТОВ «Скай Кепітал» внаслідок визнання договору іпотеки недійсним.

Судом також встановлено, що вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі звернення стягнення на предмет іпотеки за ціною, погодженою сторонами на день укладання договору іпотеки у розмірі 40 179 000,00 грн.

Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами.

Крім того, право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки виникає лише в разі порушення позичальником умов кредитного договору, що у свою чергу має бути підтверджено відповідними доказами.

Проте, в порушення ст. 10,60 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Скай Кепітал» має право вимоги за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «МКС», та того, що позичальник ТОВ «МКС» порушує умови кредитних договорів станом на день звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги ТОВ «Скай Кепітал» про стягнення упущеної вигоди безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 216, 509, 524, 526, 530, 614, 623, 1077, 1082, 1166 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович