Справа № 515/232/15-ц
Провадження № 2/515/384/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого -судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Коваленко І.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Чувакова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Глибоке» про визнання права власності на майновий пай,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 16.02.2015 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Глибоке Татарбунарського району Одеської області померла мати позивачки ОСОБА_4, після смерті якої залишилась земельна ділянка площею 3,64 га, що розташована на теріторії Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії РІ № 450088, яку позивачка вже прийняла у спадок, та майновий пай посвідчений свідоцтвом про право власності на майновий пай серії ОД-ХХІV №312, вартість якого складає 1504 грн., яку ОСОБА_3 має право успадкувати, згідно заповіту від 09 квітня 2014 року.

Позивачка звернулась до приватного нотаріуса з приводу прийняття у спадок майнового паю після смерті матері, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що в заповіті заповідається свідоцтво про право власності на майновий пай замість самого майнового паю, тобто порушено вимоги ст.1247 ЦК України.

Те, що мати заповіла майновий пай, а не свідоцтво про право власності, як вказано помилково в заповіті, позивачка підтверджує документами, копії яких дордала до позовної заяви та вважає, що при таких обставинах вона має право звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки до судового засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Глибоке" до судового засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20 червня 2014 року (а.с.6) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії заповіту від 09 квітня 2014 року (а.с.5) вбачається,

що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_3, державний акт на право власності на землю серії РІ № 450088, який виданий Глибоківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 23.10.2001 року (земельну ділянку позивачка вже прийняла у спадок) та свідоцтво про право власності на майновий пай серії ОД-ХХІV №312 видане Глибоківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 20 жовтня 2001 року.

З копії Свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД -ХХІV № 312, яке видане Глибоківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 20 жовтня 2001 року(а.с.8) вбачається, що дане свідоцтво видане на ім'я ОСОБА_4.

Відповідно до листа нотаріуса № 1214/02-31 від 12.12.2014 року (а.с.9) ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцутва на спадщину, в зв'язку з тим, що заповіт не відповідає вимогам ст.1247 Цивільного кодексу України, а саме заповідається свідоцтво про право власності на майновий пай замість самого майнового паю.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вказаний майновий пай дійсно належав за життя ОСОБА_4, а позивачка є єдиною спадкоємицею зазначеного спадкового майна по заповіту. Зазначені недоліки заповіту є лише опискою посадової особи, яка його посвідчувала, тому дійсно не могла залежати від волі спадкодавиці.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_3 повинно бути визнано право власності на майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХІV № 312, який виданий Глибоківською сільською Радою Татарбунарського району Одеської області 20 жовтня 2001 року, що залишилась після смерті ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.58-60,130,174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1233 ,1235 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Глибоке» про визнання права власності на майновий пай - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на майновий пай, згідно свідоцтва про права власності на майновий пай серії ОД-ХХІV №312, який виданий Глибоківською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 20 жовтня 2001 року, у розмірі 1504 грн., що залишився після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну

скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь