Провадження № 2/520/1658/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.
при секретарі Кудіновій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Київської районної адміністрації Одеської міської ради - про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, про виділ у натурі частки в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на індивідуально визначене нерухоме майно,
У жовтні 2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом про встановлення факту приналежності позивачу свідоцтва про право власності на дачу, про виділення в натурі належної позивачу частки з майна, що є об'єктом спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та визнання за позивачем права власності на індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Урожайна, 3/А.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував, що він є власником 22/1000 частин дачного будинку з господарськими спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,0547 га, іншими співвласниками якого також є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 У зв'язку із тим, що у позивача з відповідачами нормальні відносини не склалися, що стало йому на заваді в здійсненні права спільної часткової власності, він звернувся до суду за захистом своїх прав. Додатково на обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що на день розгляду справи дачний будинок вже фактично поділений в натурі між співвласниками, належна йому частина будинку має окрему поштову адресу, і на початку 2014 року він здійснив реконструкцію в належній йому частині будинку з розширенням, однак коли він звернувся до відповідачів з проханням щодо перерозподілу часток, йому було відмовлено, що й призвело до порушення його прав. Також позивач зазначає про неможливість здійснити реєстрацію права спільної часткової власності в Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції Одеської області, оскільки в правовстановлюючому документі на будинок допущено помилку в написанні його по батькові.
У судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Водночас звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Під час розгляду справи звернулася до суду з письмовими поясненнями, у яких наголошувала, що в спірних правовідносинах не є можливим застосування позасудового порядку виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, передбаченого Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року.
Відповідачі до судового засідання не з'явилися, не надавши суду інформацію про поважність причин своєї неявки, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Жодних заяв, клопотань або заперечень до суду не надали.
У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не звертався до суду з будь-якими заявами, клопотаннями або письмовими запереченнями. Під час розгляду справи заперечував проти задоволення позовних вимог на підставі необхідності застосування позасудового порядку виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, передбаченого Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року.
Дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку про достатність відомостей про фактичні обставини справи та можливість її розгляду за відсутності сторін.
За викладених обставин, з'ясувавши що неявка відповідачів є повторною, суд, керуючись положеннями ст. 224 ЦПК України та беручи до уваги згоду представника позивача, ухвалив постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та кореспондуючі їм правовідносини.
Дачний будинок, якого стосується спір, перебуває в спільній частковій власності позивача, ОСОБА_1, та відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
ОСОБА_1 є власником 22/1000 частин дачного будинку з господарськими спорудами під № 3-А, розташованого по вул. Урожайна в м. Одеса загальною площею 114,5 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 3-876 від 06 січня 1998 р.
Належна позивачу частина дачного будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0547 га, що вбачається з державного акту на право приватної власності на землю від 02 березня 1999 р.
У 2014 році ОСОБА_1 здійснив реконструкцію належної йому частини дачного будинку з розширенням за адресою: вул. Урожайна, 3-А, м. Одеса, після чого будинок був введений в експлуатацію, що випливає з декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в інспекції ДАБК в Одеській області 28 лютого 2014 року. Фактично після проведення позивачем реконструкції з розширенням, частки співвласників у спільній частковій власності змінилися, однак співвласники дачного будинку відмовили позивачу в проведенні перерозподілу часток без наведення причин відмови.
Висновком судової будівельної експертизи встановлено, що на час розгляду справи судом дачний будинок фактично вже поділений в натурі між позивачем та відповідачами. Належні ОСОБА_1 22/1000 частини дачного будинку розташовані окремо та містять усі необхідні побутові та санітарні приміщення, зокрема дві кухні площею 10,3 кв.м та 6,8 кв.м, санвузол площею 5,2 кв.м, туалет площею 1,7 кв.м.
Судом на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради № 118 від 04 лютого 1998 року та довідки з Адресного реєстру м. Одеси від 19 травня 2014 року № 297078/3 встановлено, що частина дачного будинку, належна позивачу, має окрему поштову адресу, а саме: вул. Урожайна, 3-А, м. Одеса.
Також, як вбачається з довідки ДБК «Звьоздочка» від 03 жовтня 2014 р., ОСОБА_1 не є членом вказаного ДБК, пай повністю виплатив, боргів перед кооперативом не має.
Земельна ділянка площею 0,0547 га, на якій розташований Дачний будинок, був вилучений із користування Дачно-будівельного кооперативу «Звьоздочка» та безоплатно переданий у приватну власність позивача, про що свідчить рішення Одеської міської ОСОБА_4 від 07.08.1998 р. № 764. Майнові права ОСОБА_1 на земельну ділянку оформлено належним чином, що вбачається із державного акту на право приватної власності на землю та присвоєного кадастрового номера.
Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність за майно.
За статтею 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Згідно ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Відповідно до ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки зі спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 32 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зважаючи на викладене та беручи до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 щодо виділення в натурі належного позивачу на праві спільної часткової власності майна, визнання за ним права власності на індивідуально визначене нерухоме майно та припинення права спільної часткової власності на дачний будинок.
21 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до реєстраційної служби ОМУЮ з метою державної реєстрації права спільної часткової власності на належну йому частину будинку, однак у здійсненні реєстрації йому було відмовлено з мотивів невідповідності по батькові заявника, зазначеному в свідоцтві про право власності, із його громадянським паспортом, та невідповідності назви вулиці, на якій розташований будинок, зазначеної в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, іншим поданим документам.
Судом встановлено, що дійсно, у свідоцтві про право власності міститься описка, та по батькові позивача зазначено як «Еммануілович», хоча в паспорті громадянина України по батькові позивача вказано як «Еммануїлович». На підставі такої неточності позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації прав на частину дачного будинку.
Із цього вбачається обмеження прав позивача, оскільки внаслідок такої неточності він фактично обмежений у можливості здійснювати свої права співвласника нерухомого майна.
Стосовно невідповідності назви вулиці, на якій розташований будинок, то як вбачається з декларації про готовність обєкта до експлуатації, реконструкція дачного будинку з розширенням відбулася в м. Одесі, вул. Урожайна, 3-А.
У відповідності до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Оскільки вимога позивача щодо встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, яка за правилами ЦПК підлягає розгляду в порядку окремого провадження, безпосередньо повязана зі спором щодо визнання права власності на майно, суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної позовної вимоги в межах даного провадження разом із іншими заявленими вимогами.
Враховуючи викладене, згідно зі ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої суд вправі розглядати справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються дійсними з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, враховуючи обґрунтовані посилання позивача на безпідставне обмеження його прав як співвласника зазначеного майна, що відбувається через невідповідність написання його по батькові в свідоцтві право власності на дачний будинок, суд також приходить до висновку про необхідність задоволення заявленої вимоги позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд і власник порушеного права має самостійно вирішувати, який саме спосіб захисту порушеного права застосовувати у конкретній ситуації. Власник порушеного права не обмежений у виборі способу захисту порушеного права і може скористатися цілком конкретним способом захисту свого права, загальний перелік яких дається у статті 16 Цивільного кодексу України відповідно до вказаної норми матеріального закону, суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 12, ст. ст. 15, 16, ч. 1 ст. 32, ст. ст. 317, 319, 355, 356, ч. ч. 1, 3 ст. 364 Цивільного кодексу України, ст. ст. 14, 74, 88, 169, 208, 212 - 215, 224 - 226, ч. 6 ст. 235, ст. 256 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Київської районної адміністрації Одеської міської ради - задовольнити.
Встановити факт приналежності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на дачу № 3-876 від 06.01.1998 р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради.
Виділити в натурі належні ОСОБА_1 на праві приватної власності 22/1000 часток від загальної спільної часткової власності на дачний будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Урожайна, буд. № 3/А, який складається з дачного будинку (літ. «В»), загальною площею 114,5 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю (літ. в3) площею 7,8 кв.м., сараю (літ. в3-1) площею 5,3 кв.м., гаражу (літ. в6) площею 49,3 кв.м, убиральні (літ. 71) площею 1,2 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на індивідуально визначене нерухоме майно, а саме на дачний будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Урожайна, буд. № 3/А, який складається з дачного будинку (літ. «В») загальною площею 114,5 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м. та господарських будівель і споруд: сараю (літ. в3) площею 7,8 кв.м., сараю (літ. в3-1) площею 5,3 кв.м., гаражу (літ. в6) площею 49,3 кв.м, убиральні (літ. 71) площею 1,2 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності на дачний будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Урожайна, буд. № 3/А.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров