Справа № 367/7407/14-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/753/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О.М.
Категорія 19 28.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Суханової Є.М., Мережко М.В.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договорів купівлі-продажу земельних ділянок, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про розірвання договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

У грудні 2014 року позивач подав до суду заяву про забезпечення вищезазначеного позову, в якій просив: накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:177:0045, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0600 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:177:0039, надану для ведення особистого селянського господарства; заборонити відповідачу або третім особам вчиняти будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер :01:177:0045, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; заборонити відповідачу або третім особам вчиняти будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер :01:177:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2014року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено у повному обсязі.

09 грудня 2014 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, які були накладені ухвалою Ірпінського міського суду Київської області 03 грудня 2014 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2014 року частково задоволено заяву ОСОБА_3 та скасовано заходи забезпечення позову, а саме арешт у вигляді заборони відчуження на земельну ділянку площею 0,1000 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:177:0045, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; арешт у вигляді заборони відчуження на земельну ділянку площею 0,0600 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:177:0039, надану для ведення особистого селянського господарства; заборону ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер :01:177:0045, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборону ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер :01:177:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2014 року та залишити в силі ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову від 11 грудня 2014 року, суд першої інстанції керувався тим, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 від 03 грудня 2014 року, суд виходив із того, що на даний момент земельні ділянки перебувають у власності відповідача. Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000091 від 14 листопада 2014 року ОСОБА_2 подав до прокуратури м. Ірпеня звернення про кримінальне правопорушення, а саме що на земельній ділянці по вул. Суворова, 2-д у м. Ірпінь невідомі особи здійснюють масову вирубку та вивіз дерев незаконно, без сплати відновної вартості зелених насаджень та без будь-яких дозвільних документів.

ОСОБА_3 до заяви про скасування заходів забезпечення позову надано документи про сплату відновної вартості зелених насаджень на спірних земельних ділянках.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Однак з такими висновками колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до поданої ОСОБА_2 позовної заяви, останній просив розірвати договори купівлі-продажу земельних ділянок укладених між ним та ОСОБА_3 29 серпня 2014 року.

Предметом позову є земельні ділянки площею 0,1000 га. та 0,0600 га., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Враховуючи дії відповідача, які здійснюються на спірних земельних ділянках, існує реальна загроза невиконання в майбутньому можливого рішення суду про задоволення позову.

Надані розрахунки вартості зелених насаджень та відповідні платіжні доручення не є належним доказом сплати відповідачем відновної вартості зелених насаджень на спірних земельних ділянках, а тому вони не можуть бути підставою для скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2014 року скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: