233 Справа № 233/6296/15-ц
УХВАЛА

16 листопада 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Циганенко Ю.О.;

скаржника (боржника) ОСОБА_1;

стягувача ОСОБА_2;

представника ВДВС Костянівського РУЮ ОСОБА_3;

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 та за участі стягувача ОСОБА_2, ВДВС Костянтинівського МУЮ на дії державного виконавця ВДВС Костянтинівського МУЮ Донецької області.

У судовому засіданні, 16.11.2015р. скаржник ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення виконавчого провадження про її виселення, дії по якому вона оскаржує. В обґрунтування свого клопотання зіслалась на неможливість виселення дітей.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи за скаргою, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає можливим вирішення питання про забезпечення позову на стадії судового контролю за виконанням рішення (Розділ VII ЦПК України).

Однак, як зазначено у ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Проте, заявник в порушення цієї вимоги закону не надала суду ані копії такої заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, ані квитанції про сплату судового збору.

Тому, для розгляду цієї заяви, заявниці слід було надати копії заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також надати суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір" - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 487,20 грн.

В свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід повернути їй, що не позбавляє її права повторно звернутись до суду із такою заявою за умов дотримання вимог закону.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження повернути скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя