Провадження № 2/127/622/15
09 лютого 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
за участі представника позивача Сауляка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виселення, -
Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей Вінницької міської ради (орган опіки та піклування), про виселення з предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1
На обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2013 року (з урахуванням рішення Апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2014 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 06 липня 2005 року № VIH0GF02020679 в сумі 69 151,74 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подачі позову складало 552 522 грн. 40 коп., було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з правом укладання від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з правом отримання витягів з Державного реєстру прав власності, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, правом здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених чинним законодавством дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. У частині виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у задоволенні позову було відмовлено як у передчасно заявленому. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Манзюк Н.В. у судове засідання не з'явилася, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій просила прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини ОСОБА_5, 2008 р.н., та заперечувала проти виселення малолітньої дитини.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2013 року (з урахуванням рішення Апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2014 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 06 липня 2005 року № VIH0GF02020679 в сумі 69 151,74 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подачі позову складало 552 522 грн. 40 коп., було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з правом укладання від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з правом отримання витягів з Державного реєстру прав власності, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, правом здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених чинним законодавством дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. У частині виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 у задоволенні позову було відмовлено як у передчасно заявленому.
За адресою предмета іпотеки: АДРЕСА_1, проживають відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_2, що підтверджується довідкою УДМС України у Вінницькій області від 14.11.2014 року та довідкою ТОВ «ЖЕО» від 16.12.2014 року № 3136 (а.с.34, 52).
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей; виселення проводиться у порядку, встановленому законом; після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги; якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Згідно ст. 109 ЖК УРСР, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення; звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.
У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати наступне; згідно з ч. 4 ст. 9, ст.109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом; при цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.
Аналогічна правова позиція міститься і у Аналізі Верховного Суду України судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Іпотекодержатель ПАТ КБ «Приватбанк» набув правових підстав для реалізації свого права на виселення відповідачів з житлового приміщення - предмета іпотеки, а тому позов підлягає задоволенню. При цьому з огляду на встановлені обставини суд не приймає до уваги заперечення третьої особи.
Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не зареєстрований (зареєстрований по АДРЕСА_2), що підтверджується довідкою УДМС України у Вінницькій області від 14.11.2014 року та довідкою ТОВ «ЖЕО» від 16.12.2014 року № 3136 (а.с.33, 52).
Крім того, суд звертає увагу на положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 243,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 109 ЖК УРСР, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, 1998 року народження, ОСОБА_5, 2005 року народження, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, з квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 243,60 грн. судового збору.
В решті вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: