Ухвала

іменем україни

25 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 грудня 2012 року ОСОБА_4, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, пошкодив належний їй автомобіль Hyundai Tucson, чим спричинив їй матеріальну та моральну шкоду. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 24 297 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Чернобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 24 297 грн заподіяної майнової шкоди та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 26 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що на праві приватної власності ОСОБА_3 належить легковий автомобіль Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 8).

28 грудня 2012 року близько 19-ї години в м. Києві по АДРЕСА_1 відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, заліз на дах припаркованого легкового автомобіля марки «Hyundai Tucson», що належить на праві приватної власності позивачу, та здійснював стрибки на даху і капоті даного автомобіля, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб, після чого був затриманий працівниками міліції.

Факт пошкодження відповідачем транспортного засобу, що належить позивачу, підтверджено матеріалами кримінального провадження, згідно з якими на капоті та даху автомобіля виявлено вм'ятини та деформація металу, а всередині салону, зокрема на стелі, пошкоджено обшивку ( а. с. 50-62).

Відповідно до рахунку № БСЕ0009735 від 29 грудня 2012 року вартість відновлюваних робіт, пов'язаних з ремонтом пошкодженого відповідачем автомобіля, складає 24 279 грн (а.с. 6).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. При цьому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у позові, апеляційний суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про розмір завданої позивачці шкоди та що вина відповідача не встановлена, оскільки кримінальне провадження було закрито, а до адміністративної відповідальності відповідач не притягувався. При цьому поза увагою апеляційного суду залишилося те, що відповідно до рапорту працівника міліції та постанови про закриття кримінального провадження встановлено, що саме відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з хуліганських спонукань пошкодив автомобіль позивача. Розмір завданої позивачеві майнової шкоди підтверджується рахунком № БСЕ0009735 від 29 грудня 2012 року на ремонт пошкодженого відповідачем автомобіля.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем було доведено належними та допустимими доказами (ст.ст. 57-59 ЦПК України) наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки в застосуванні норм матеріального та процесуального закону.

Враховуючи викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 лютого 2014 року скасувати, рішення Чернобаївського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар С.О. Карпенко Д.О. ОстапчукСудді:В.І. Амелін