Справа № 128/3172/14-ц Провадження № 22-ц/772/99/2015Головуючий в суді першої інстанції Гриценко І. Г.
Категорія 24Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Оніщука В.В., Медвецького С.К.

при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність «Авто Експерт» на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Експерт» про захист прав споживача, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір № 000404 про надання послуг, спрямованих на придбання через Програму «Автофінанс» сільськогосподарського транспортного засобу - трактору МТЗ- 82.1.26» вартістю 168 000 грн. За умовами договору для придбання трактору позивач зобов'язалася сплачувати на користь ТОВ «Авто Експерт» періодичні платежі в розмірі 2 000 грн. та 979, 44 грн. щомісячної винагороди. На виконання договору позивач сплатила 01.08.2013 року на розрахунковий рахунок відповідача 16 800 грн. винагороди за послуги із включення договору до Програми «Автофінанс», 15.08.2013 року - 52 000 грн. авансового внеску та в подальшому кожного місяця до травня 2014 року по 2979,44 грн. (що включало в себе 2000 грн. - періодичний платіж та 979,44 грн. - щомісячна винагорода), а всього 103 084,12 грн. Позивач вважає, що діяльність відповідача полягає в здійсненні нечесної підприємницької діяльності, оскільки внаслідок укладення спірного договору вона набуває не сам транспортний засіб, а право на його отримання, відповідач формував Корпорацію клієнтів Програми без залучення власних коштів, передача права на купівлю товару одному з учасників групи здійснювалась за рахунок інших клієнтів, що свідчить про створення пірамідальної схеми. Крім того, укладена між сторонами угода не містить положення про строки отримання учасником транспортного засобу чи будь-яких гарантій отримання товару навіть за умови повної сплати його вартості, а також положень про відповідальність ТОВ «Авто Експерт» за невиконання умов договору. Відповідач може в односторонньому порядку змінювати предмет договору, визначення товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю можливості збільшити ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни що була погоджена на момент укладення договору. У зв'язку з цим, позивач просила суд визнати недійсним договір № 000404 від 01 серпня 2013 року, укладений між нею та ТОВ «Авто Експерт», застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з ТОВ «Авто Експерт» на її користь 103 084, 12 грн., сплачених за недійсним контрактом та 10 000 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір № 000404 про надання фінансової послуги від 01 серпня 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Експерт». Застосовано наслідки недійсності правочину та стягнуто з ТОВ «Авто Експерт» на користь ОСОБА_2 103 084, 12 грн. сплачених за недійсним договором № 000404 про надання фінансової послуги від 01 серпня 2013 року, що був укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Експерт». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Авто Експерт» на користь ОСОБА_2 700 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу та в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ТОВ «Авто Експерт» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року між ТОВ «Авто Експерт» та ОСОБА_2 було укладено договір № 000404 з додатками № 1, № 2, предметом якого є надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товару (сільськогосподарської техніки) - «трактору МТЗ -82.1.26» вартістю 168 000 грн. за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників Програми «Автофінанс».

За умовами договору ОСОБА_2 зобов'язалася одноразово сплатити: винагороду у виді відсотку від поточної ціни товару (16 800 грн.) за послуги, пов'язані з включенням договору до Програми «Автофінанс» та формуванням корпорації клієнтів програми; винагороду в сумі 1680 грн. за послуги, пов'язані з передачею товару замовнику, яку клієнт зобов'язаний сплатити після набуття права на отримання товару, але в будь-якому випадку до моменту отримання товару.

На виконання умов договору ОСОБА_2 сплатила на користь відповідача 103 084, 12 грн., з яких 16 800 грн. винагороди за послуги із включення договору до Програми «Автофінанс», 52 000 грн. авансового внеску та до травня 2014 року по 2979,44 грн. (що включало в себе 2000 грн. - періодичний платіж та 979, 44 грн. - щомісячна винагорода), що підтверджується відповідними квитанціями.

Відповідно до п. 2.1. Договору 000404 про надання фінансової послуги фінансова установа зобов'язується надати послуги, зазначені в Додатку № 1 до даного Договору та відповідно до п. 4.3. Умов діяльності Програми «Автофінанс», передбачається в тому числі укласти договір поставки товару з постачальником, організувати та проводити розподіл фінансових ресурсів Корпорації, щодо набуття клієнтом Програми права на купівлю товару.

Тобто, ОСОБА_2 набуває право на купівлю товару на розподілі фінансових ресурсів Корпорації.

Про те, що позивач сплачувала кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару свідчить протокол № 4А фіксації невиконання умов договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах від 07.07.2014 року зміст якого підтверджує, що ОСОБА_2 отримала право на купівлю товару на розподілі фінансових ресурсів корпорації, який проходив 28.03.2014 року. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 протягом 60 календарних днів з моменту отримання права на купівлю товару зобов'язана сплатити на користь ТОВ «Авто Експерт» винагороду за послуги, пов'язані з передачею товару у власність клієнта та укласти договір поруки для забезпечення власних зобов'язань.

За висновком комісії ОСОБА_2 не виконала умови договору, а тому право на купівлю товару, яке було їй надано 28.03.2014 року підлягало анулюванню.

За умовами спірного договору на позивача покладено обов'язок сплачувати щомісяця внески з метою отримання трактора та винагороду, однак терміну виконання зобов'язання відповідачем договір не містить.

Також умови договору обмежують обов'язки Товариства, що створює істотний дисбаланс між правами і обов'язками сторін за договором на свою користь. В договорі не враховані інтереси позивача як споживача.

Так, за умовами договору ціна трактору може змінюватися, в тім в договорі та додатку до нього не зазначено підприємство, з яким ТОВ «Авто Експерт» уклало договір постачання трактору, його виробник, а також основні технічні характеристики трактору.

Клієнт Програми позбавлений можливості відслідкувати чи дійсно конкретний виробник змінив ціну на трактор або припинив його виробництво.

Частково задовольняючи позовні вимоги про захист прав споживача, визнання договору недійсним, стягнення грошових коштів, суд першої інстанції вірно виходив з того, що діяльність відповідача вводить позивача, як споживача, в оману, оскільки згідно умов укладеного договору його виконання здійснюється виключно за кошти учасників без залучення коштів товариства. Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками, в подальшому учасник, який отримав товар сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасником, тобто один учасник за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача, оплачує товар іншому учаснику. При цьому, позивач сплачувала відповідачу не за одержання товару, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалося не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми.

Такі висновки суду повністю відповідають положенням п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідно до якого забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції, а відповідно до ч. 6 зазначеної норми такий правочин є недійсним, однак, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦПК України визнання судом такого правочину ( нікчемного) недійсним не вимагається.

Висновок суду про застосування наслідків недійсності укладеного між сторонами договору, а саме - стягнення коштів внесених на підставі договору позивачем ґрунтуються на нормах статті 216 ЦК України і є вірним.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-35 цс12 за позовом Особа 3 до ПАТ «Філдес Україна» про визнання договору недійсним, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, рішення (постанова) по якій відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Тому, ухвалене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 307, 308,314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Експерт» відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.І.Чорний

Судді: (підпис) С.К.Медвецький

(підпис) В.В.Оніщук

З оригіналом вірно: