Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5772/13-к
Провадження №: 4-с/332/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Федоренка О.І.,

при секретарі Педак С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на дії державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» звернулось до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції неправомірними та зобовязання відкрити виконавче провадження.

В скарзі зазначило, що 01 серпня 2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, було винесено вирок по справі № 332/5772/13-к по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 2, 125 ч. 1, 383 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 75,76 КК України та ОСОБА_3 Віанора Віаноровича за ст. 185 ч. 2, 125 ч. 1, 70 ч. 1, 75, 76 КК України. Вироком вирішено стягнути з останніх на користь заявника матеріальну шкоду в сумі 4671,12 грн.

29 жовтня 2014 року державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 45252983.

В вищевказаній постанові, було зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржника.

Вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 45252983 від 29 жовтня 2014 року є незаконною, оскільки без достатніх правових підстав державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження.

Заявник просить суд, визнати неправомірними дії державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1 з приводу винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" та зобовязати ВДВС відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 332/5772/13-к від 15.10.2014 року.

Від Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції надійшли заперечення, згідно яких просять відмовити у задоволенні скарги, оскільки ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені вимоги для виконавчого документу, відповідно до яких у виконавчому листі повинні зазначатись такі відомості, як ідентифікаційний номер або номер та серія паспорта стягувача та боржника. А законне право щодо безоплатного отримання від відповідних органів необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну у державного виконавця відсутнє.

Сторони до суду не зявилися, підстав неявки не повідомили, у звязку з чим суд визнав за можливо провести розгляд справи за їх відсутністю.

Перевіривши обставини скарги і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також судом встановлено, що 01 серпня 2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, було винесено вирок по справі № 332/5772/13-к по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 2, 125 ч. 1, 383 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 75,76 КК України та ОСОБА_3 Віанора Віаноровича за ст. 185 ч. 2, 125 ч. 1, 70 ч. 1, 75, 76 КК України. Вироком вирішено стягнути з останніх на користь заявника матеріальну шкоду в сумі 4671,12 грн.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання на всій території України (ст. 124 ч. 5 Конституції України, ст. 14 ч.ч. 1, 2 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (Закон № 606-XIV).

29 жовтня 2014 року державним виконавцем Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 45252983.

В вищевказаній постанові, зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме індивідуальний ідентифікаційний номер стягувана та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.99 № 606-XIV з наступними змінами (далі Закон).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст. 3 цього Закону, за заявою прокурора у випадку представництва інтересів громадянина або держави в суді, в інших передбачених законом випадках.

В ст. 3 цього Закону зазначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі повинні бути зазначені також повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Проте діючи у порушення до зазначених вимог Закону, державний виконавець Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1, постановою від 29 жовтня 2014 року, відмовила у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 45252983 з примусового виконання виконавчого листа № 332/5772/13-к про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ЗКМ МЕ «Запоріжелектротранс» матеріальну шкоду 4671,12 грн.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно частини 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача, державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. При цьому, зі змісту постанови вбачається, що стягувачу відмовлено в прийнятті виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника щодо визнання дій державного виконавця Кондратенко Є.М. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо вимог заявника про зобовязання ВДВС відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 332/5772/13-к від 15.10.2014 року, то суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення таких дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватись лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, а тому в задоволенні даної частини вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1 з приводу винесення 29.10.2014 року постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження".

В іншій частині вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали.

Суддя О.І. Федоренко