Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом Гусельниковим Мирославом Олександровичем, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначав, що 09 листопада 2013 року стався страховий випадок, внаслідок чого у відповідача ОСОБА_4 виникла цивільно-правова відповідальність перед третьою особою - ОСОБА_2, а обов'язок відшкодування збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку з пошкодженим майном третіх осіб, покладається на ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та винуватця ДТП ОСОБА_4

12 листопада 2013 року ОСОБА_2 письмово повідомив ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про настання страхового випадку та надав для розгляду та оцінки документи, які підтверджують настання страхового випадку та його право як власника пошкодженого майна на отримання страхового відшкодування.

04 грудня 2013 року ОСОБА_2 направив на адресу ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про страхове відшкодування, в якій зазначив свої банківські реквізити, однак ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» лише 03 квітня 2014 року визнало подію страховим випадком та прийняло рішення про виплату страхового відшкодування.

У листі від 03 квітня 2014 року, вих. № 2804, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомило, що згідно із звітом від 23 грудня 2013 року № 341/13 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої ОСОБА_2, матеріальний збиток становить 11 572 грн 61 коп., однак виплату страхового відшкодування було здійснено лише в сумі 8 643 грн 85 коп., за вирахуванням 1 тис. грн франшизи та ПДВ.

Із оціненою ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» вартістю заподіяної шкоди та сумою страхового відшкодування позивач не погодився.

Згідно з висновком судового експерта автотехніка-товарознавця ОСОБА_5 від 20 листопада 2013 року № 41 вартість шкоди, спричиненої ОСОБА_2, складає 31 519 грн 79 коп. Однак, у зв'язку з тим, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у встановлений строк не здійснило виплату страхового відшкодування, ремонт пошкодженого автомобіля позивача не був зроблений. На теперішній час, у зв'язку із складною політичною та економічною ситуацією в країні, ціни на запасні частини суттєво подорожчали, тому в березні поточного року на вимогу позивача було проведено уточнююче дослідження майнової шкоди, та вартість шкоди, спричиненої ОСОБА_2, стала складати 38 381 грн 06 коп.

Крім цього, втрата товарного вигляду пошкодженого автомобіля позивача згідно з висновком від 28 березня 2014 року № 41/1 становить 3 184 грн 34 коп.

Крім того, позивач вважав за необхідне стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» пеню в розмірі 410 грн 10 коп. за порушення строків виплати страхового відшкодування з вини страховика, а також 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 948 грн 80 коп. витрат на правову допомогу.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року в частині стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 28 737 грн 21 коп. невиплаченої суми страхового відшкодування та стягнути з ОСОБА_4 на його користь 3 184 грн 34 коп. втрати товарного вигляду автомобіля.

У решті рішення ОСОБА_2 не оскаржувалося.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року зазначене судове рішення в частині відмови в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення втрати товарного вигляду пошкодженого автомобіля в розмірі 3 184 грн 34 коп. скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 184 грн 34 коп. втрати товарного вигляду пошкодженого автомобіля.

У решті рішення суду в частині, що оскаржується, залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі рішення в частині відмови у стягненні з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» невиплаченої суми страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 28 737 грн 21 коп. скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції керувався ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виходив із їх обґрунтованості та доведеності лише в частині їх задоволення.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення, не погодився із висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення втрати товарного вигляду пошкодженого автомобіля в розмірі 3 184 грн 34 коп., оскільки факт непроведення ОСОБА_2 відновлюваного ремонту належного йому пошкодженого в ДТП автомобіля на момент ухвалення судом першої інстанції рішення не може бути підставою для відмови у стягненні з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 втрати товарної вартості автомобіля.

Оскільки рішення апеляційного суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи були предметом перевірки під час судового засідання та висновків суду не спростовують, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану адвокатом Гусельниковим Мирославом Олександровичем, на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П. Євграфова