Справа № 188/1033/14-ц
Провадження № 2/188/14/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Ніколаєвої І. К.

при секретарі Карпенко С. М.

з участю представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житлом шляхом виселення

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулись ОСОБА_3 ( надалі позивач 1) та ОСОБА_4 ( надалі позивач 2) до ОСОБА_5 з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житлом шляхом виселення.

В обґрунтування позову вони вказали, за договором купівлі-продажу від 06.04.2001 року ОСОБА_3 придбала домоволодіння по провулку Дружби, будинок АДРЕСА_1. вказане домоволодіння є спільною власністю подружжя, належить у рівних частках позивачам, які перебувають у шлюбі з 20.08.1977 року по даний час.

У липні 2011 року позивачі прийняли спільне рішення щодо продажу вказаного будинку відповідачці - ОСОБА_6 і між ними був укладений усний договір з певними умовами, а саме визначена вартість будинку 18000 доларів США, завдаток в розмірі 1/3 частини вартості будинку, строк повного розрахунку - 2 роки, з моменту укладення договору купівлі - продажу домоволодіння ОСОБА_6 отримує дозвіл на проживання та користування вказаним домоволодінням. 05.09.2011 року відповідачка передала ОСОБА_4 6000 доларів США на виконання умов договору ця сума була завдатком на виконання договору купівлі - продажу. Позивач прохає суд визнати вказаний договір дійсним та вказує, що відповідачка протягом останнього року змінила своє рішення щодо купівлі вказаного будинку і відмовилась сплачувати повну вартість будинку через що втратила право проживати та користуватися спірним житловим будинком. На даний час вона займає будинок самоправно чим перешкоджає позивачам у здійсненні своїх законих прав на вільне користування своєю власністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 ЦПК України ст.ст. 202,218,316,317,319,321,655 ЦК України, ст.41 Конституції України позивачі прохають суд задовольнити позовні вимоги повністю.

ОСОБА_6 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову позивачка вказала, що влітку 2011 року вона, потребуючи на той час житло, домовилась з відповідачем 2 та попередньо оговорили умови купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2, який належить відповідачам на праві приватної власності. Вона зобов'язалась розрахуватися за будинок частинами протягом 2011 року. 23.07.2011 року вона передала ОСОБА_3 1 тисячу доларів США як частину коштів за придбання будинку про що відповідачка вказала в письмовій розписці. 05.09.2011 року вона передала ОСОБА_4 ще 6000 тисяч доларів США і також він надав їй письмову розписку. Попередні домовленості щодо продажу вказаного будинку між ними не було і вони нотаріально не укладали письмовий договір завдатку та не посвідчували його нотаріально.

Позивачка вказала, що на даний час вона не має наміру купувати будинок за такою вартістю, тобто за 18000 доларів США і зверталась до власників ОСОБА_4 з проханням повернути їй кошти, але власники вимагають у неї ще 12000 доларів США і вказали, що сплачені нею раніше кошти, це був завдаток який не підлягає поверненню. З такими вимогами позивачка не погодилась, вказала, що ніякого договору вони з відповідачами не укладали, тому сплачені нею кошти є авансовий платіж за житловий будинок який підлягає поверненню.

На підставі ст.ст. 546,570 ЦК України позивачка прохає задовольнити її позов.

Представник позивачів за первинним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу спірного домоволодіння укладений 05.09.2011 року між ОСОБА_6 та продавцем ОСОБА_3 зі згодою на продаж з боку ОСОБА_4 на умовах, що вартість будинку 18000 доларів США, яка визначена за домовленістю сторін, для забезпечення зобов'язання, покупцем вноситься завдаток у розмірі не менш 1/3 частина вартості домоволодіння; повну вартість домоволодіння покупець сплачує протягом 2 років; з моменту укладення договору покупець отримує право проживати у вказаному будинку; після повної виплати вартості будинку сторони здійснюють державну реєстрацію будинку на ім'я ОСОБА_6

В обґрунтування даної вимоги представник пояснив, що умови договору були сторонами оговорені усно і тільки після цього відповідачка передала власникам будинку завдаток за його придбання. На його думку всі умови договору сторони виконали і тому суд має всі підстави задовольнити дану вимогу.

Також представник підтримав вимогу щодо визнання противоправними дії відповідачки ОСОБА_6 у вигляді незаконного проживання та перешкоджання у користуванні спірним домоволодінням. В обґрунтування даної вимоги представник пояснив, що відповідачка відмовилась сплачувати 12000 доларів позивачам, висилятися не хоче чим чинить перешкоди власником в користуванні своїм майно.

Підтримав вимогу щодо виселення ОСОБА_6 з житлового будинку АДРЕСА_1, який є приватною власністю позивачів.

Зустрічний позов представник не визнав, вважає, що домовленість щодо купівлі спірного будинку між сторонами була і кошти в сумі 6000 доларів сплачені нею є завдатком, який не підлягає поверненню, прохає відмовити у його задоволенні.

Представник відповідачки за первинним позовом та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні позов пред'явлений до ОСОБА_6 не визнав, свої обґрунтування невизнання позовних вимог вказав у письмовому запереченні. Зустрічний позов підтримав, прохає суд його задовольнити та стягнути на користь ОСОБА_6 з відповідачів 1000 та 6000 тисяч доларів США по курсу національної валюти станом на 05.11.2014 року, судові витрати та витрати на правову допомогу .

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні первинний позов не визнала, зустрічний позов підтримала і пояснила, що дійсно вона проживає у будинку позивачів з літку 2011 року до цього часу, за усною домовленістю вона частками віддавала кошти позивачам за придбання будинку про що вони складали письмові розписки, розписки писали самі позивачі, вона тільки ставила свій підпис. Не погоджується з тим, що вона сплачувала завдаток за продаж будинку, вважає сплату коштів авансовим платежем за придбання будинку. Ніяких договорів вони не укладали. Щодо остаточної суми сплати за будинок вона запевнила суд, що усно оговорювалась сума вартості будинку 100 - 120 тисяч гривень, але після отримання позивачем ОСОБА_4 6000 тисяч доларів США він заявив, що будинок продає за 18000 доларів США, відмовився отримати наступний платіж, після чого вона відмовилась у подальшому розраховуватися за будинок.

Свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 і ОСОБА_9, допитані в судовому засіданні, підтвердили факт передачі грошових коштів відповідачкою ОСОБА_6 відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за купівлю будинку. Вони були присутні при передачі коштів та засвідчили розписки своїми підписами.

Вислухавши представників сторін, ОСОБА_5, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов підлягає також частковому задоволенню з оглядом на наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні встановлено, що первинний позов пред'явлений до ОСОБА_5 яка надала суду свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_4 від 15.04.2011 року де вказано, що ОСОБА_5 змінила ім'я на ОСОБА_6 ( а.с.35).

Частково задовольняючи первинний позов суд враховує, що житловий будинок АДРЕСА_1 було придбано позивачами ОСОБА_4, які перебувають у шлюбі, і зареєстровано за позивачем 1 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу від 06.04.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.12.2012 року, копією договору купівлі-продажу від 06.04.2001 року.( а.с. 8,9,15).

Після придбання вказаного будинку позивачі зареєструвалися в ньому, проте в 2001 році позивач 1 знялася з реєстрації за вказаною адресою, а позивач 2 до цього часу залишається зареєстрованим у будинку, що підтверджується копією домової книги, довідкою Петропавлівської селищної ради від 12.06.2014 року № 2470. ( а.с 10,12-14). Даний будинок придбаний під час шлюбу позивачів і на підставі ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

23.07.2011 року відповідачка ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 8000 гривень що на той час складало по курсу НБУ 1000 доларів США . 05.09.2011 року відповідачка ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 6000 доларів США, що підтверджується письмовими розписками ( копіями а.с.36,37 та оригіналами а.с. 88,89) . Розписки власноруч складали позивачі, даний факт не оспорювався в судовому засіданні, в розписках вони вказували, що отримують гроші як завдаток за продаж житлового будинку АДРЕСА_1, розписки мають підпис свідків, які були допитані в суді та підтвердили факт передачі коштів.

В суді також встановлений факт, що за усною домовленістю з власниками житлового будинку № 19, ОСОБА_6 з літку 2011 року стала проживати в ньому де проживає і до цього часу. Через те, що сторони не найшли домовленості щодо вартості будинку, виник спір відповідачка відмовилась сплачувати 12000 доларів США позивачам та відмовляється звільнити будинок наполягає на поверненні їй авансу, який вона сплатила за купівлю будинку.

Ніяких письмових договорів щодо продажу спірного будинку сторони не укладали, нотаріально угоди не посвідчувались умови розрахунку за продаж будинку були усні і різняться з показань сторін, отже, дані обставини встановлені судом і не були спростовані сторонами по справі. Позивачі не надали жодних доказів щодо укладення вказаного договору, між тим вони прохають задовольнити вимогу про визнання дійсним договору купівлі - продажу домоволодіння дійсним, укладеним начеб то 05.09.2011 року. При цьому, як в судовому засідлані, так і в позовній заяві позивачі вказують і наполягають на тому, що умови договору не були виконані, відповідачка відмовилась виконувати умови, начеб то укладеного ними, договору, через що втратила право і на тепер не має жодного права на користування спірним житлом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Стаття 657 ЦК України вказує, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно частини 3 статті 640 ЦК, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення.

Законом «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (чинним на момент здійснення операції) внесено зміни до ЦК, відповідно з якими виключені деякі вимоги про держреєстрацію угод з нерухомості. Так, в частині 1 статті 657 ЦК виключені слова про державну реєстрацію угод, а частина 3 статті 640 ЦК викладена в такій редакції, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з моменту його посвідчення.

Отже, доказів по укладенню та посвідченню договору суду не надано і тому суд не має підстав для задоволення вимоги про визнання дійсним договору купівлі продажу спірного будинку. Дана вимога не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні вимоги за первинним позовом про визнання протиправними дії ОСОБА_6 у вигляді не законного проживання та перешкоджання у користування спірним домоволодінням, суд керується ст. 16 ЦПК України , яка вказує, що такий спосіб захисту порушеного права не передбачений нормами цивільного законодавства.

Вимога первинного позову усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування та розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_6, підлягає задоволенню через наступне:

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1, будинок належіть їм на праві спільної власності подружжя. ОСОБА_6 з літа 2011 року проживає у ньому без достатніх правових підстав, чим чинить перешкоду власникам у здійсненні права користування, розпорядження їх майном. Укладати договір купівлі - продажу будинку з власниками вона відмовляється через відсутності згоди щодо його вартості, добровільно виселитися з будинку відмовляється хоч законних підстав для її проживання та користування будинком немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Отже дана вимога обґрунтована і підлягає задоволенню.

За зустрічним позовом вимога ОСОБА_6 про стягнення з відповідачів кошти сплачені нею як аванс за придбання житлового будинку АДРЕСА_1, є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню через наступне:

Судом встановлено, що за придбання житлового будинку АДРЕСА_1, відповідачка двічі передавала кошти власникам будинку, відповідачам по справі, а саме: 23.07.2011 року в сумі 8000 гривень ОСОБА_3 та 05.09.2011 року 6000 тисяч доларів США ОСОБА_4, що підтверджується письмовими розписками написаними власноруч позивачами ( а.с. 88,89).

За зустрічним позовом ОСОБА_6 прохає повернути їй 1000 доларів США та 6000 доларів США кошти сплачений нею як аванс за купівлю вказаного будинку.

Дослідивши розписку про передачу коштів ОСОБА_3 ( а.с.89) судом встановлено, що гроші передавались у гривнях про що вказали як ОСОБА_3 яка вказала, що отримує завдаток у сумі 8000 гривень і зробила помітку, що на день передачі коштів, ця сума складає 1000 доларів США, також в цій розписці сама ОСОБА_6 зазначила, що нею віддано 8000 гривень в присутності свідка.

При цьому суд не бере до уваги свідчення ОСОБА_10 допитаної в якості свідка в судовому засіданні яка зазначала, що гроші передавались у доларах, і вважає, керуючись ч.2 ст. 59 ЦПК України, її свідчення як недопустимий доказ. Свідок могла помилитися через те, що з моменту передачі коштів минуло більше 3 років.

Ствердження самої ОСОБА_6 про передачу грошей саме у доларах, суд розцінює як бажання повернути більше коштів, тому що на день винесення рішення курс долара США значно збільшився і при передачі 8000 гривень ОСОБА_6 прохає суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь 13497,01 гривень. Отже, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення даної вимоги в сумі 8000 гривень.

Вимога про стягнення з ОСОБА_4 6 тисяч доларів США по курсу долара який на 05.11.2014 року - 1349,12 гривень, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Сам факт передачі грошей встановлений в судовому засіданні, підтверджується письмовою розпискою посвідченою секретарем Української сільської ради. ( а.с.88). ОСОБА_5 долара на вказану дату підтверджується відомостями Національного банку України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют.

Суд також ставиться критично до ствердження позивачів та їх представника за первинним позовом , що вказані кошти передавались як завдаток за купівлю будинку, вважає їх помилковими, і вважає, що не дивлячись на посилання у розписках про те, що позивачі отримують гроші як завдаток, кошти отримані позивачами від відповідачки ОСОБА_6 авансовим платежем за купівлю будинку.

До такого висновку суд прийшов через наступне:

Стаття 570 ЦК України вказує, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

2. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком,вона вважається авансом.

За змістом вказаної статті завдатком може забезпечуватися тільки дійсне зобов'язання, тому правила ч. 2 ст. 570 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, застосовується у випадках, коли договір було укладено, але сторона ухиляється від його виконання. Якщо сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються у тому розмірі, в якому вони надавались.

Правовим висновком, що викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176це12, який відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіє суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України визначено, що " Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана однією особою зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню".

Отже, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови.

Судом встановлено, що договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 сторони не укладали, а мали намір укласти його в майбутньому, то сума переданих ОСОБА_6 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 коштів є авансом, а не завдатком, як зазначено в розписках і ці кошти підлягають поверненню ОСОБА_6

Визначаючі суму коштів, яка підлягає поверненню ОСОБА_6 суд враховує, що курс гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ 05.11.2014 року встановлено 100 доларів США = 1349,7012 гривень,що підтверджується відомостями Національного банку України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, тому на її користь слід стягнути з ОСОБА_4 якому нею було передано 6000 доларів, 80982,07 гривень, що відповідає курсу гривні до долара США на день винесення рішення.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_6 суми авансу з ОСОБА_3 суд обґрунтовано прийшов до висновку , що слід стягнути передану суму коштів - 8000 гривень у задоволенні стягнення з неї суми 13497,01 гривня ( 1000 доларів) суд відмовляє.

Щодо витрат на правову допомогу яких зазнала ОСОБА_6 в сумі 1500 гривень, суд вважає їх обґрунтованими і такими що підлягають солідарному відшкодуванню відповідачів . При цьому суд враховує, що представництва адвоката ОСОБА_2 оформлено належним чином, а саме в матеріалах справи є договір про надання правової допомоги та здійснення представництва у цивільній справі ( а.с.40), копія свідоцтво про права зайняття адвокатською діяльністю № 20785 ( а.с.41), копія квитанції про прибутковий касовий ордер № 08-07 від 08.07.2014 року на суму 1500 гривень (а.с.42), акт виконання вказаного договору (а.с.43).

Щодо судових витрат суд враховує, що позови підлягають частковому задоволенню і вважає, що в порядку ст. 88 ЦПК України, вони повинні бути відшкодовані сторонам у розмірі задоволених судом вимог.

На підставі ст.ст. 60,61,212-215 ЦПК України, ст.ст. 316,317,321,383,386,391,570, 546 ЦК України, ст.1090 ЖК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житлом шляхом виселення, задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування та розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Успенівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Лозівське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків, НОМЕР_2, судові збір в сумі 243,60 гривень.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Успенівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 8000 гривень.

Стягути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Лозівське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків, НОМЕР_2, на користь ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Успенівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) доларів США, що становить 80982 ( вісімдесят тисяч дев'ятсот вісімдесят дві) гривні.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків НОМЕР_3 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Лозівське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків, НОМЕР_2 на користь ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Успенівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, індивідуальний номер платника податків НОМЕР_1 судовий збір в сумі 918 (дев'ятсот вісімнадцять) гривень 74 копійки та витрати на правову допомогу в сумі 1500 ) одна тисяча п'ятсот ) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти діб після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. К. Ніколаєва