Пр.№2/756/5891/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про позовом до відповідача про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що арешт на дане майно було накладено державним виконавцем при виконанні виконавчого листа. Виконавче провадження було завершене у зв'язку з повним виконанням, однак арешт з майна не знятий. У серпні 2015 року позивач звернулась до нотаріуса з метою укладення договору купівлі - продажу належній йому частки квартири, однак під час звернення до нотаріуса йому стало відомо, що на його квартиру накладено арешт на підставі постанови № 398/17 ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 10.03.2004 року. Посилаючись на те, що позивач не має можливості розпоряджатись власним нерухомим майном, у зв'язку із неправомірними діями відповідача, просить суд скасувати постанову № 398/17державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 10.03.2004 року про накладення арешту та заборони відчуження на все майно, яке належить ОСОБА_1, у тому числі на квартиру за адресою АДРЕСА_1. Виключити запис про обтяження, реєстраційний номер 1395141 з єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суд з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримавши заявлені вимоги та не заперечивши проти розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

10.03.2004року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі виконавчого листа № 2-5184/04 від 18.02.2004року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Автобаза» ЗАТ « Укргідроспецбуд» заборгованість по квартплаті, платі за комунальні послуги в розмірі 4145,92грн.. державного мита в розмірі 51,00грн., всього 4196,92грн. На підставі даної постанови накладено арешт на все майно боржника.

На звернення позивача ОСОБА_1 до відділу ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві отримано відповідь про те, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист, виданий Оболонським районним судом м.Києва 18.02.2004 року по справі №2-5182 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Автобаза» ЗАТ « Укргідроспецбуд» заборгованість по квартплаті, платі за комунальні послуги в розмірі 4145,92грн.. державного мита в розмірі 51,00грн., всього 4196,92грн.

Згідно довідки на № б/н від 21.08.2015року згідно данних ЄДРВП та АРМ Виконавець, інформації щодо виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 у відділі не перебувають, підстави для зняття арешту відсутні( а. с.24).

У звільненні майна з-під арешту відмовлено.

Згідно ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, яке виконано в 2004 році, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 15, 60, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за № 398/17 від 10 березня 2004 року про накладення арешту все майно, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, тому числі на квартиру за адресою АДРЕСА_1. Виключити запис про обтяження, реєстраційний номер 1395141 з єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Луценко