Справа № 750/1615/14
Провадження № 2/750/14/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

при секретарі Кравченко І. В.,

за участю позивача представника позивача ОСОБА_1, відповідача. представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

третя особа - Чернігівська міська рада,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, заборону вчиняти певні дії, поділ житлового будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просив встановити порядок користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 та виділити в користування позивачу 3/7 частин житлового будинку, що складається з кімнат 1-5 площею 7,7 кв.м, 1-6, площею 13 кв.м, кухню 1-7 площею 7,1 кв. м, веранду 1 площею 6, кв. м, а також 2/7 частин житлового будинку та виділити в користування кімнати 1-4 площею 6 кв.м та частини кімнати 1-3 площею 2,2 кв. м, а саме при переобладнанні приміщень 1-3 та 1-4 шляхом переносу стіни між ними, відповідно до ідеальних часток, улаштувати дверний прийом з приміщення 1-5 до приміщення 1-4 та виділити позивачу надвірні будівлі - погребу цегляного літ В-1, виділити в користуванні ОСОБА_4.2/7 частин житлового на плані технічного паспорту позначені частину кімнати 1-3 площею 8,2 кв.м та виділити надвірні будівлі - сарай Б-1, сарай Д-1 та вбиральню Г-1, у спільному користуванні залишити коридор 1-2 площею 4,1 кв.м, кухню 1-1 площею 8 кв.м; також позивач просив зобов'язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні кімнатами, що йому виділили в користування, просив встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за яким йому надати в користування 609 кв м, а відповідачу - 244 кв. м, зобов'язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, стягнути з відповідача на його користь 5000 грн на відшкодування моральної шкоди та стягнути судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що сторони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 та за порядком користування, який склався між сторонами, відповідач користується часткою більшою, ніж припадає на її ідеальну долю, що порушує його права, а отже вважаючи, що виділ в натурі неможливий, просив встановити порядок користування, запропонований ним, також просив встановити порядок користування земельною ділянкою, оскільки між сторонами виникають суперечки стосовно порядку користування цією земельною ділянкою. Поведінка відповідача, яка порушує норми ЦК України спричиняє моральні страждання позивачу, оскільки з 2011 року не може користуватись майном, що належить йому на законних підставах, моральні страждання ним оцінені в 5000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігові від 09 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, заборону вчиняти певні дії, поділ житлового будинку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди залишені без розгляду за її заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та просив встановити порядок користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 виділивши йому в користування 5/7 частин житлового будинку з яких 3/7 частин житлового будинку, що складається з кімнат 1-5 площею 7,7 кв.м, 1-6, площею 13 кв.м, кухню 1-7 площею 7,1 кв. м, веранду 1 площею 6, кв. м та 2/7 частин житлового будинку складається з кімнати 1-4 площею 6 кв.м, надавши йому право проходу через кімнату 1-3 до кімнати 1-4 та кімнат, які залишаються у спільному користуванні, а саме: коридор 1-2 площею 4,1 кв.м, кухня 1-1 площею 8,8 кв.м; відповідачу виділити в користування 2/7 частин житлового будинку, що складається з кімнати 1-3 площею 10,4 кв.м та кімнат, які залишаться у спільному користуванні, а саме: коридор 1-2 площею 4,1 кв.м, кухня 1-1 площею 8 кв.м, а також виділити в користування відповідачу надвірні будівлі сарай літ. Б-1, сарай літ. Д-1, вбиральню Г-1, у спільному користуванні залишити коридор 1-2 площею 4,1 кв.м, кухню 1-1 площею 8 кв.м, просив також відповідача не чинити перешкоди в користуванні, володінні та розпорялденні належним йому 5/7 частинами спірного житлового будинку, шляхом надання ключів від кухні 1-1 площею 8 кв.м, коридору літ. 1-2 площею 4,1 кв. м та надавши ОСОБА_3 право проходу через кімнату 1-3 до кімнати 1-4. Також просив визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за варіантом № 6 судової будівельно-технічної експертизи № 07-15 перебуває у спільному користуванні, шляхом надання ключів від хвіртки, стягнути з ОСОБА_4 на його користь 5000 грн. моральної шкоди та судових витрат, та просив задовольнити в повному обсязі. Представник позивача підтримала позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просила задовольнити подані вимоги.

Відповідач та представник відповідача просили відмовити у задоволенні позову, оскільки запропонованим варіантом встановлення користування житловим приміщенням та земельною ділянкою порушуються права відповідача, спільне користування житловими приміщеннями сторонами неможливе через неприязні стосунки.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 є власником 5/7 частин житлового будинку № 4 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 01.04.2011 року (а.с. 63-64 т. 1). Власником інших 2/7 частин домоволодіння являється ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 30.11.2007 року (а.с. 3 т. 1).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.06.2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі частки житлового будинку із спільної часткової власності встановлено, що 3/7 частини спірного домоволодіння включено до належних позивачеві 5/7 частин домоволодіння свідчить про те, що виділення 3/7 частин домоволодіння в натурі не проводилося. Зазначене дає підстави для висновку, що фактично позивачем заявлено вимогу про виділення йому в натурі 2/7 частин спірного домоволодіння із належних йому на праві спільної часткової власності 5/7 частин домоволодіння, які у свою чергу не виділено в натурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із технічним паспортом, житловий будинок по АДРЕСА_1 має загальну площу 62,6м2, в тому числі 37,1 кв.м. житлової площі та складається з приміщень: кухні 1-1 площею 8,0м2, коридора 1-2 площею 4,1м2, кімнати 1-3 площею 10,4м2, кімнати 1-4 площею 6.0м2, кімнати 1-5 площею 7,7м2, кімнати 1-6 площею 13,0м2, кухні 1-7 площею 7,1м2, веранди І площею 6,3м2.

Висновком експерта № 15-14С від 24.10.2014 року запропоновано два варіанти поділу будинку з надвірними будівлями з незначних відхиленням від часток домоволодіння, згідно правовстановлюючих документах, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 148 - 209). Однак позовні вимоги ОСОБА_4 були залишені за її заявою без розгляду та питання щодо поділу житлового будинку, згідно поданої нею заяви про збільшення позовних вимоги (а.с. 105-108 т. 1) не розглядались.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" № 7 від 04 жовтня 1991 року роз'яснено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділена відокремлена частина будинку, яка відповідає розміру часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин справи може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасникові спільної власності, частка якого зменшилася.

Право на звернення з позовом про встановлення порядку користування домоволодінням ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 358 ЦК України, згідно яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, хоча при визначенні порядку користування майном у праві спільної часткової власності і не припиняється право спільної часткової власності, але при цьому не повинно порушуватися чи обмежуватися право власника на користування майном, що входить до змісту права власності.

Як встановлено судом, житлова площа в спірному будинку становить 37,1 кв. м, тобто відповідач має право на користування житловою площею 10,6 кв. Проте, позивач просить виділити в користування відповідачу житлову кімнату 10,4 кв. м, що є меншою, ніж припадає на її частку, крім того вказана кімната є прохідною та позивач просить надати право проходу через єдину кімнату, яку просить виділити в користування відповідачу, отже при визначеному судом порядку користування квартирою порушується право на користування майном відповідача проти чого заперечує ОСОБА_4, якій виділена в користування частина в будинку є меншою від її частки в спірному будинку.

За викладених обставин, позовні вимоги в частині визначення порядку користування будинком та надвірними будівлями не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами, то позовні вимоги також не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Експертом, згідно висновком експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 07-15 від 10.02.2015 року, встановлено два варіанти користування земельною ділянкою, за двома з яким передбачено надання в користування земельної ділянки під кімнатами 1-5 площею 7,7 кв.м, 1-6, площею 13 кв.м, кухнею 1-7 площею 7,1 кв. м, верандою 1 площею 6, кв. м ОСОБА_3,, а під кімнатою 1-4, кімнатою 1-3, коридором 1-2, кухнею 1-1 передбачено спільне користування земельною ділянкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На запитання суду в судовому засіданні, експерт ОСОБА_5 пояснила, що нею вказано не всі можливі варіанти користування земельною ділянкою, а також зазначила про те, що можливо визначити такий порядок користування земельною ділянкою, за яким земельна ділянка під всім будинком може бути віднесена до земельної ділянки спільного користування. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями за варіантом, запропонованим позивачем, будинок не поділений в натурі, хоча така можливість передбачена висновком експерта № 15-14С від 24.10.2014 року, суд не може встановити порядок користування земельною ділянкою за варіантами, визначеними експертом у висновку експерта № 15-14С від 24.10.2014 року та висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 07-15 від 10.02.2015 року, оскільки серед запропонованих варіантів експертом немає варіанту, де б під будинком була виділена в користування сторонам земельна ділянка для спільного користування, клопотання про призначення додаткової експертизи для визначення таких варіантів користування земельною ділянкою позивачем та його представником не заявлялось.

Також суду не доведено позивачем завдання йому відповідачем моральної шкоди та здійснення перешкод в користуванні його власністю, оскільки відповіді ЧМВ УМВС України про проведення ( а.с. 85,85а, 102 т. 1) не свідчать про те, що ОСОБА_4 вчинялись протиправні дії, які б порушували право власності позивача, що завдало йому моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями, встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя