Справа № 333/861/2014-ц
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., при секретарі Сургай Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про рвідстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа відділ служби у справах дітей Запорізької міської ради про виселення з житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа відділ служби у справах дітей Запорізької міської ради про виселення з житлового приміщення.

Заявник мотивував свої вимоги тим, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2014 року в задоволенні позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа відділ служби у справах дітей Запорізької міської ради про виселення з житлового приміщення було відмовлено. 04.12.2014 року Апеляційний суд Запорізької області скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким виселив без надання житлового приміщення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири № 2 в будинку №56 по вулиці барикадній у місті Запоріжжі, загальною площею 105,9 кв.м., житловою площею 71,7 кв.м., що складається з п'яти житлових кімнат. На теперішній час заявник знаходиться у скрутному матеріальному становищу, іншого житла немає. Єдиним працюючим в родині є ОСОБА_1 У зв'язку з чим заявник просив суд відстрочити виконання рішення суду по справі №333/861/14-ц на строк до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_7 просив суд задовольнити заяву про відстрочку виконання вищевказаного рішення.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_8 у судовому засіданні проти заяви заперечувала, пояснивши суду, що відповідно до ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно зі ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Окрім того, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Відсутність іншого житла, реєстрація однієї дитини з шести прописаних осіб тощо не наділяє боржника правом звернення до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду з посиланням на брак коштів, відсутність іншого житла для виправдання неспроможності виконання судового рішення про виселення. Як визначає ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право людини на справедливий суд. Так, у справі „ОСОБА_9 проти України" від 15 жовтня 2009 р. Європейський суд неодноразово наголошував, що право на суд було б ілюзорним, якби національна система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

З часу винесення рішення по даній справі заявник жодного разу не сплачував по кредитному договору, жодних дій з його боку, щодо врегулювання спору також не здійснювалося. Натомість відповідач подав касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2014 року. Права ТОВ «Кредитні ініціативи» до цього часу не визнає навіть при наявних судових рішеннях. Окрім того, системне тлумачення положень ст. ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що відстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду заявником не надано копії постанови про відкриття виконавчого провадження про виселення. Як вказано вище, при зверненні до суду з заявою про відстрочення виконання рішення необхідно було довести неможливість виконання цього судового рішення, а висновок щодо наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, може дати лише державний виконавець, який не був залучений до участі при розгляді даної заяви. Отже, до заяви про відстрочення виконання рішення суду також не додано копії акту державного виконавця про перевірку майнового стану відповідача - заявника по справі.

Заявник, продовжує ігнорувати нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи», уникає від контактів із ним. Матеріалами справи підтверджено, що Заявник ігнорував свої обов'язки по кредитному договору ще з 2009 року та не належно сплачував заборгованість по кредитному договору. За таких обставин, з огляду на зловживання боржником процесуальним правом, безпідставністю заявлених вимог, ухилення від виконання рішення суду в тому числі і після подання заяви про відстрочення виняткових підстав для відстрочення виконання рішення суду не існує, у зв'язку з чим підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення не існує.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ розглядає питання про розстрочку і у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року 314 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановленого або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 217 ЦПК надання відстрочки або розстрочки виконання є можливим і при ухваленні судового рішення. Проте, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України, у п. 37 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" відповідно до статті 217 ЦПК визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала. У свою чергу ст. 373 ЦПК закріплено положення, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його " сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

До заяви про відстрочення виконання рішення суду заявником не надано копії постанови про відкриття виконавчого провадження про виселення. При зверненні до суду з заявою про відстрочення виконання рішення необхідно було довести неможливість виконання цього судового рішення, а висновок щодо наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, може дати лише державний виконавець. Отже, до заяви про відстрочення виконання рішення суду також не додано копії акту державного виконавця про перевірку майнового стану відповідача - заявника по справі.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.217,373 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в Апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.Р.Піх