АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6018/14 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/630/К/15 суддя Ковтун Н.Г.
Категорія - 20 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Булах К.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним та визнання права власності на транспортний засіб.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним та визнання права власності на транспортний засіб, посилаючись на те, що 26 листопада 2006 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1, за 24 000,00 грн., на виконання якого позивач сплатив відповідачу 24 000,00 грн., а відповідач передав йому автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію технічного засобу. Однак, договір купівлі-продажу вказаного автомобіля не був оформлений нотаріально того ж дня і сторони домовились про його оформлення 30 листопада 2006 року.

Оскільки, станом на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, позивач просив суд: визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля та визнати за ним право власності на спірний автомобіль.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення заявлених ним позовних вимог, посилаючись на неврахування судом доведеності факту укладення договору купівлі-продажу автомобіля, а також того, що сторони узгодили всі істотні умови договору купівлі-продажу, що підтверджується передачею автомобіля, ключів від нього та технічного паспорту. Крім того, суд неправомірно відмовив у прийнятті заяви відповідача про визнання позовних вимог на підставі ч. 4 ст. 174 ЦК України, прийшовши, з незрозумілих для позивача причин, до висновку про незаконність його вимог або про порушення ними прав інших осіб.

Відповідач ОСОБА_3, будучи завчасно належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи шляхом SMS-повідомлення, направленого у відповідності до Порядку надсилання учасниками судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 року №73, про що Програмою автоматизованого документообігу апеляційного суду Дніпропетровської області (Д-3) сформовано довідку в електронному вигляді (а.с. 44), в судове засідання не з'явився, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності, оскільки доказів в підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу автомобіля позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Обґрунтовуючи правові підстави заявленого позову, позивач просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля, укладений між ним та відповідачем дійсним на підставах, передбачених ст. 220 ЦК України.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З викладеного вбачається, що закон передбачає можливість визнання судом дійсним лише того договору, який підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Договір купівлі-продажу автомобіля обов'язковому нотаріальному посвідченню не підлягає, для нього є обов'язковим дотримання сторонами письмової форми його укладення (п.3 ч.1 ст. 208 ЦПК України) та порядку купівлі-продажу, передбаченому Правилами роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 31.07.2002 року № 228, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, письмового договору купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1, між сторонами укладено не було.

Оскільки передбачених законом доказів переходу права власності на автомобіль від відповідача до позивача, останнім у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправомірно відмовив у прийнятті заяви відповідача ОСОБА_3 про визнання позовних вимог колегією суддів відхиляються, оскільки визнання позову відповідачем є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав та, якщо визнання позову не суперечить закону (ч. 4 ст. 174 ЦПК України), а, як зазначено вище, правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відсутні.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: