Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/197/15 Головуючий у 1 інстанції: Куценко О.О. Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 23 квітня 2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7760, 00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення норм діючого законодавства та умов договору відповідач ОСОБА_4 зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 30 квітня 2014 року у нього виникла заборгованість у сумі 38316, 34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 7762, 82 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1800, 78 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 23 квітня 2007 року на загальну суму 38316, 34 грн. та судові витрати.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом помилково застосований строк позовної давності та не враховано, що кінцевою датою повернення кредиту за вказаним договором є 31.08.2012 року, тому банком не пропущений строк позовної давності. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за яким, Банк надав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 7760.00 гривень, а ОСОБА_4 отримав їх у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» за спливом строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що останній платіж по картці здійснено в липні 2008 року, а дія картки закінчилася 01 вересня 2009 року. До суду з позовом банк звернувся 16.06.2014 року. Відповідач надав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.30).

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно застосовані норми ст. 253,256,267 ЦК України та правомірно відмовлено у задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вирішуючи спір суд правомірно прийняв до уваги, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця.

Судом встановлено, що останній платіж по картці здійснено в липні 2008 року, а дія картки закінчилася 01 вересня 2009 року, що підтверджено довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 66).

Позивач звернувся до суду з позовом 16 червня 2014 року та не обґрунтував свою позицію щодо дотримання ним строку позовної давності, не зазначив обставин, які заважали йому звернутися до суду з відповідним позовом після 01 вересня 2009 року - закінчення строку дії кредитної картки або з моменту настання строку погашення чергового платежу, який не сплатив відповідач.

За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним та відповідає обставинам справи. Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Якиміського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: