ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/640/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, у зв'язку з неможливістю користуватись квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У вересні 2014 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, у зв'язку з неможливістю користуватись квартирою.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі. У 2009 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних частинах. Після отримання Свідоцтва про право власності на квартиру поведінка ОСОБА_3 кардинально змінилася, він змінив замки, неодноразово вчиняв насильницькі дії відносно ОСОБА_2, вивіз все рухоме майно, яке було придбано сторонами під час шлюбу, почав погодитись агресивно, цинічно, як одноособовий власник. У зв'язку з створенням ОСОБА_3 перешкод у користуванні власністю позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в емоційних стражданнях, пов'язаних з неможливістю користуватися своєю частиною квартири, неможливістю в ній проживати, отримувати прибуток від своєї власності. Вказує, що з приводу вищевикладеного неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ. Вважає, що своїми діями відповідач завдав їй моральної шкоди, що виявилась у душевних переживаннях, яку вона оцінює в розмірі 52 500,00 грн., які й просить стягнути з ОСОБА_3.

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

В позові просив прийняти до розгляду зустрічний позов до розгляду в одному провадженні з позовом ОСОБА_2. В своїх позовних вимогах просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.11.2014 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до розгляду в одному провадженні з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, у зв'язку з неможливістю користуватись квартирою.

В судовому засіданні позивач по первісному позову ОСОБА_2 позовні вимоги первісного позову підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, у задоволені зустрічного позову відмовити.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні у задоволені первісного позову просили відмовити, а зустрічний позов - задовольнити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі.

14 грудня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві шлюб було розірвано (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право власності квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с. 44).

Як вбачається з матеріалів справи сторони на протязі 2010 р - 2014 р. зверталися до правоохоронних органів з приводу конфліктних ситуацій та розподілом нерухомого майна (а.с. 11-18,61) та відповідно тривають розгляди судових справ з приводу нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 (а.с. 45-47,48-51, 52-53, 54).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження підстави стягнення моральної шкоди, оскільки не доведено факту заподіяння зі сторони відповідача позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру позивачу.

Позивачем по первісному позову не доведено, які негативні наслідки мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування.

Крім того, умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода ж безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності).

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтвердив факту завданні позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди з боку ОСОБА_3 Пояснив, що ОСОБА_3 є колишнім чоловіком позивача та існує спір щодо користування частиною житлової площі квартири. ОСОБА_3 поміняв серцевину замка на двері та позивач позбавлена можливості користуватися своєю частиною квартири.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Проте позивачем не доведено вини ОСОБА_3 в заподіянні їй моральних страждань будь-якого роду, не встановлено будь-якого причинно-наслідкового зв'язку із заподіянням шкоди, а згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності з відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, так як в судовому засіданні не було надано доказів, які б підтверджували доводи позивачки щодо вчинення відповідачем неправомірних дій, направлених на заподіяння їй моральної шкоди, тому, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову.

Разом з тим, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 не надано суду доказів підтвердження факту заподіяння моральних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань зазнав позивач, в якій грошовій сумі та з чого при цьому виходить.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінивши в сукупності в судовому засіданні докази, вважає що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 слід також відмовити, оскільки позовні вимоги не доведені в судовому засіданні, не обгрунтовані і у суду немає підстав вважати, що відповідач своїми діями завдав позивачу моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, у зв'язку з неможливістю користуватись квартирою - відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: