АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Шахової О.В.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2014 у справі за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіни Любові Олександрівни про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2014 задоволено заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіни Любові Олександрівни про забезпечення позову.

Накладений арешт на грошові кошти в розмірі 199989, 22 грн., які обліковуються на поточному (на вимогу) рахунку ОСОБА_1 на виконання умов договору банківського рахунку від 16.04.2014 № 7565, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк».

Заборонено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вказаним вкладом ОСОБА_1.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, як такої, що постановлена за неповно встановленими обставинами, які мають значення для справи, за неправильно визначеними відповідно до встановлених судом обставин правовідносинами.

Справа № 752/15421/14-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/1863/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Апелянт зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки під час вирішення питання про можливість застосування заходів забезпечення позову позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про необхідність вжиття таких заходів. Більше того, в позовній заяві позивач не просить застосувати наслідки недійсності оскаржуваних договорів, а тому повернення грошових коштів у випадку задоволення позову не повинно здійснюватися. Крім того, представник відповідача вказує на те, що положення ч. 6 ст. 152 ЦПК України не допускають забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також на те, що всупереч ст. 60 ЦПК України позивачем в заяві про забезпечення позову не доведено адекватність такого забезпечення позову.

На підставі зазначеного просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києві від 06.11.2014 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому в порядку ст.305 ч. 2 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 05.11.2014 представником позивача до суду першої інстанції було подано заяву про забезпечення позову. В обґрунтування поданої заяви, зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, або взагалі унеможливити у майбутньому виконання рішення суду, оскільки після виплати готівкових коштів ОСОБА_1 остання зможе ними розпорядитися на власний розсуд і без будь-яких обмежень, а компенсувати шкоду, нанесену державі в особі Фонду гарантування, буде фактично не можливо. На підставі викладеного просили суд накласти арешт на грошові кошти у розмірі 199989, 22 грн., які обліковуються на поточному (на вимогу) рахунку ОСОБА_1 , відкритому в ПАТ «Старокиївський банк», та заборонити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вказаним вкладом ОСОБА_1.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява є обгрунтованою і невжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення позовних вимог, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись колегія суддів не вважає за можливе.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії процесу, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, як передбачає ч.3 ст.152 ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 152 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів виділеного провадження вбачається, що позов пред'явлено до суду Банком, і його вимоги стосуються визнання недійсним договору банківського вкладу, при цьому вимог, які носять майновий характер не заявлено. А тому слід погодитися з доводами апеляційної скарги про неспівмірність застосованих заходів забезпечення позову, так як застосовані заходи майнового характеру у спорі немайнового характеру. Крім того, оскаржуваною ухвалою заборонено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії, спрямовані на відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1, що є прямим порушенням іч. 6 ст. 152 ЦПК України, а тому такий вид забезпечення позову не може бути застосований до вказаного виду правовідносин, так як суперечить вимогам процесуального закону.

На вказані обставини, суд першої інстанції уваги не звернув, не перевірив наведені представником позивача у заяві про забезпечення позову доводи, в зв'язку з чим і не зазначив мотивів, з яких дійшов до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, що призвело до порушення вимог і ч.1 ст. 210 ЦПК України.

За таких підстав висновок суду про наявність підстав, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову , не відповідає обставинам справи.

Оскільки судом першої інстанції при постановлені ухвали допущені порушення норм процесуального закону, остання відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2014 - скасувати та постановити нову наступного змісту.

В задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіни Любові Олександрівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: