КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/303/15-ц
Провадження № 6/520/58/15
УХВАЛА

15.01.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання заступника начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду із поданням, в якому просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, 16.03.1984року народження, ІПН НОМЕР_1, до виконання нею зобовязань по виконавчому листу Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2014року у справі №755/29684/13, та до виконання нею виконавчих листів Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2014року у справі №520/6960/14-ц.

Вимоги подання заступник начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції обґрунтовує тим, що на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження ВП №45912684 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2014року по справі №755/29684/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» грошової суми у розмірі 76 380,53грн., виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2014року по справі №520/6960/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 243,60грн., та виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2014року по справі №520/6960/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 14 782,97грн.

Боржницею у добровільному порядку рішення судів не виконані.

Оскільки боржницею ОСОБА_3 рішення судів не виконуються, заступник начальника першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції був вимушений звернутися до суду з вказаним поданням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання 15.01.2015року представник Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не зявився, однак надав до суду заяву, в якій підтримав подання, просив його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження ВП №45912684 з примусового виконання виконавчого листа №755/29684/13, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 04.06.2014року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» грошової суми у розмірі 76 380,53грн., виконавчого листа №520/6960/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 08.08.2014року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 243,60грн., та виконавчого листа №520/6960/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 08.08.2014року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 14 782,97грн.

Як вбачається з документів наданих до суду, постановами заступника начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 07.07.2014року було накладено арешт на все рухоме майно, що належить ОСОБА_3, 16.03.1984року народження, заборонено здійснювати відчуження будь-якого нерухомого майна, що належить ОСОБА_3, 16.03.1984року народження, а також накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках в Южному головному регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» та належать боржнику ОСОБА_3

Згідно відповідей, отриманих на запити, за боржницею ОСОБА_3 ні нерухоме, ні рухоме майно не зареєстровано, та на обліку, як платник податків вона не перебуває.

В документах, які надані державним виконавцем до суду, не надано доказів, що державним виконавцем здійснювалися виклики боржниці, оскільки боржниця ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання в м. Одесі, що підтверджується довідкою відділу Адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 26.12.2014року.

Так, суд зазначає, що аналогічне звернення державного виконавця було розглянуто апеляційним судом Одеської області ухвала від 30.05.2013року номер провадження № 22-ц/785/4889/13, а саме згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: а у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (п. 18 ч. 3).

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Втім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Також відсутня практика Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення такого поняття, як «ухилення».

Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

В розумінні ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги висновки та практику апеляційного суду Одеської області, суд вважає, що подання заступника начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, 16.03.1984року народження, ІПН НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Петренко В. С.