Ухвала

19 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.
суддів: Дем'яносова М.В., Ізмайлової Т.Л.,
Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши заяву повного товариства «Ломбард «Альянс авто іпотечних кредиторів Стецков та компанія» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року в справі за позовом повного товариства «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року повне товариство «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» (далі - ПТ «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги товариство обґрунтувало тим, що 02 серпня 2010 року між ПТ «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачеві 200 тис. грн кредитних коштів зі сплатою 0,25 % на добу від суми отриманих коштів строком до 28 січня 2011 року. Кредитні зобов'язання забезпечено іпотекою, належною відповідачеві вказаною вище квартирою, яка 02 серпня 2010 року передана ОСОБА_7 в іпотеку позивачеві за відповідним іпотечним договором.

ОСОБА_7 не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим 01 жовтня 2012 року рішенням Ленінського районного суду м. Донецька стягнуто заборгованість у розмірі 965 950 грн солідарно з ОСОБА_7 та поручителя ОСОБА_9, яке на даний час не виконано, а тому в рахунок погашення боргу позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 25 листопада 2013 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 в розмірі 967 770 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 965 950 грн та судових витрат у розмірі 1 820 грн, за договором позики від 02 серпня 2010 року, укладеного між ПТ «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» та ОСОБА_7, звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,1 кв. м., житловою площею 27,6 кв. м., заставною вартістю на день укладання договору 250 тис. грн, передану в іпотеку ОСОБА_7 на підставі договору про іпотеку від 02 серпня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10, шляхом укладання іпотекодержателем від свого імені договору купівлі-продажу на продаж предмета іпотеки на відкритих торгах з початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності під час виконання дій, але не менше середньої ринкової для даного виду майна, буд-якій особі-покупцю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПТ «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» судові витрати у розмірі 175 грн 61коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_11 задоволено, рішення апеляційного суду скасовано та залишено в силі рішення суду першої інстанції.

ПТ «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» звернулося до касаційного суду із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Як на приклад неоднакового застосування судами касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме ст. 653 ЦК України, ст. ст. 17, 33 Закону України «Про іпотеку», заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: від 18 квітня 2013 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про звернення стягнення на предмет іпотеки; від 12 вересня 2012 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення кредитної заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки; від 21 вересня 2011 року в справі за позовом до публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про розірвання кредитного договору та припинення іпотеки; від 29 грудня 2011 року в справі про визнання незаконними дій приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу та зобов'язання вчинити певні дії; від 20 листопада 2013 року в справі про визнання договору іпотеки припиненим. Також посилається на ухвалу Верховного Суду України від 19 травня 2010 року в справі до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про розірвання кредитного договору.

Крім того, на обґрунтування вимог заяви, ПТ «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» додано копію постанови Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року, постановленої за результатами розгляду заяви публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2012 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на нерухоме майно,

Відповідно до вимог ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Перевіривши та проаналізувавши вказані вище судові рішення, на які здійснюється посилання, а саме: від 18 квітня 2013 року; від 12 вересня 2012 року; від 21 вересня 2011 року; від 29 грудня 2011 року, та про перегляд якого подано заяву, а саме від 23 липня 2014 року, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла до висновку, що в даному випадку немає місця неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. 653 ЦК України, ст. ст. 17, 33 Закону України «Про іпотеку», оскільки предмети спорів, підстави позовів, зміст позовних вимог та встановлені судами фактичні обставини у справах не є тотожними.

Крім того, в пункті 9 зазначеної вище постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, можуть бути рішення:

- Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ;

- Вищого адміністративного суду України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної юрисдикції, як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року.

Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Вказана вище постанова Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року не відноситься до судових рішень, на які може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року та Верховного Суду України від 19 травня 2010 року, на які також здійснюється посилання, судові рішення у справах скасовано та передано справи на нові розгляди до судів перших інстанцій. Такі ухвали касаційними судами постановлено на підставі ст. 338 ЦПК України з врахуванням того, що при розгляді справ суди допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення ними незаконних судових рішень. Касаційні суди при цьому не висловлювали правової позиції щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, оскільки судами не в повній мірі встановлено характер правовідносин між сторонами спорів.

У зв'язку з наведеним вище, відсутні підстави вважати, що в даному випадку має місце неоднакове застосування судами касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. У допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом повного товариства «Ломбард «Альянс автоіпотечних кредиторів Стецков та компанія» до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за заявою повного товариства «Ломбард «Альянс авто іпотечних кредиторів Стецков та компанія» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді:М.В. Дем'яносов

Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко

Г.І. Мостова