№ 201/201/136/15-ц
провадження 2/201/1016/2015
УХВАЛА

13 січня 2015 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (49000, Україна, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до публічного акціонерного товариства Інноваційно-промисловий банк (03150, Україна, м. Київ, вул. Федорова 4, ), Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (49005, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Пісаржевського, буд. 1-а, ) та приватного підприємства Нива В.Ш. (49000, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Артема 11, к. 22, ), треті особи: Українська універсальна біржа (49000, Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 15, оф. 38), орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради (49000, Україна, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченко, буд 7), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (01042, Україна, м. Київ, вул. Патріса. Лумумби, 4, корп. В, к. 101, 102), ОСОБА_3 (49000, Україна, АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (49000, Україна, АДРЕСА_3), ОСОБА_5 (49000, Україна, АДРЕСА_3), про визнання договору іпотеки недійсним, скасування виконавчого напису нотаріуса, визнання недійсними прилюдних торгів та скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 січня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ Інноваційно-промисловий банк, ОСОБА_6, Жовтневого ВДВС ДМУЮ та ПП Нива В.Ш., треті особи: Українська універсальна біржа, орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, ПН ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним, скасування виконавчого напису нотаріуса, визнання недійсними прилюдних торгів та скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2015 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Разом з позовом позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, проведення аукціонів чи будь-яких торгів та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб стосовно нерухомого майна, а саме: пятикімнатної квартири № 89, загальною площею 104,9 кв.м, житловою площею 68,8 кв.м. у житловому будинку № 27 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську, до розгляду справи по суті, оскільки в провадженні суду знаходиться зазначена справа, а тому для запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення суду слід вжити заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заборона вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, суд вважає можливим частково задовольнити заяву про забезпечення позову, в з вязку з чим заборонити вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, проведення аукціонів чи будь-яких торгів та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб щодо нерухомого майна, а саме: пятикімнатної квартири № 89, загальною площею 104,9 кв.м, житловою площею 68,8 кв.м. у житловому будинку № 27 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську, до розгляду справи по суті, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та між сторонами виник спір з приводу користування розпорядження та володіння майном, що є предметом договору іпотеки та виконавчого напису нотаріуса, які оскаржує позивач, отже зважаючи на зазначене та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, обґрунтованим, а також існують всі підстави вважати, що вище вказане нерухоме майно може бути відчужене на користь інших осіб або вчинені будь-які інші дії щодо вказаного майна, а тому з урахуванням вище викладеного в разі невжиття заходів забезпечення позову дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в звязку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову вживаються судом до розгляду справи по суті, тобто мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і зясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, в звязку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову іншим способом (арешт майна), як зазначено у заяві, слід відмовити, оскільки у заяві не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, як зазначено в заяві та його доцільність, а також не зазначено, яким чином він можуть сприяти виконанню рішення суду, а тому вказана вимога заяви безпідставна та не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, п. 2 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову частково задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, проведення аукціонів чи будь-яких торгів та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб щодо нерухомого майна, а саме: пятикімнатної квартири № 89, загальною площею 104,9 кв.м, житловою площею 68,8 кв.м. у житловому будинку № 27 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську, до розгляду справи по суті.

В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову іншим способом, як зазначено у заяві, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набрала законної сили 13 січня 2015 року.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк