АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/298/15 Доповідач - Козак І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, 1999р.н., та ОСОБА_5, 2006р.н., в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожного з дітей до досягнення ними повноліття та стягнення додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_4 у сумі 9400грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.12.2014р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожного із дітей, починаючи з 22.09.2014р. та до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 975 грн. додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243, 60 грн. судового збору.

Посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою. Погоджуючись із рішенням суду щодо самого стягнення аліментів та додаткових витрат на лікування, апелянт не погоджується із присудженим розміром коштів, що підлягають стягненню з відповідача. Просить рішення суду від 17.12.2014р. змінити, задовольнивши позовні вимоги повністю, оскільки суд першої інстанції не врахував матеріальне становище ОСОБА_2, той факт, що він займається підприємницькою діяльністю та має достатній рівень доходів, не враховано і матеріальне становище та стан здоров'я дітей.

Відповідач заперечує проти апеляційної скарги та просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін, вказуючи що доводи апелянта є безпідставними.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернопільського міськрайонного суд від 20.01.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилось двоє синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно довідки ПП "Поліклініка Медікус" №10 від 15.05.2014р., ОСОБА_4, 2009р.н., знаходиться під спостереженням та проходить періодичні курси лікування у лікаря-офтальмолога. Діагноз: нисхідна часткова атрофія зорового нерва, ангіопатія сітківки, макулопатія, міопія середнього ступеня, слабкість акодомації обох очей. Останній курс відновного лікування ОСОБА_4 пройшов з 24.03.2014р. по 31.03.2014р. вартістю 1900 грн.

Відповідно до наданої довідки №1-0708 від 07.08.2014р. Медичного центру ТзОВ "Віасан" ОСОБА_4 рекомендовано проведення планових курсів відновлюючого лікування двічі на рік. Прогнозована вартість лікування на IV квартал 2014р. та 2015р. - 2000-2500грн. (за один курс лікування).

Згідно довідки №20 від 10.11.2014р. виданої ТОВ "Віасан" ОСОБА_4 пройшов курс відновного лікування у лікаря-офтальмолога з 06.10.2014р. по 15.10.2014р. вартістю 1950 грн. (оплата підтверджується рахунком-фактурою №19 від 10.11.2014р.).

Відповідно до довідки ТОВ "Віасан" №25 від 15.12.2014р. на квітень 2015р. заплановано курс підтримуючого лікування ОСОБА_4 вартістю станом на 15.12.2014р. - 2000 грн.

Також, за довідкою ФОП ОСОБА_6 №2 від 15.12.2014р. ОСОБА_4 є постійним клієнтом "Оптики МедіЛайт". Річне користування контактною корекцією з урахуванням вартості аксесуарів та розчинів по догляду за МКЛ становить 7000грн. (станом на день видачі довідки).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт понесення додаткових витрат згідно квитанції та рахунку-фактури №19 від 10.11.2014р. на суму 1950 грн. Інші понесені ОСОБА_1 витрати та прогнозовані витрати на лікування не підтверджуються жодними доказами та не є доведеними. А враховуючи всі обставини справи, розмір аліментів слід встановити по 800 грн. щомісячно на кожного із дітей.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з наданої апеляційному суду податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 загальна сума його доходу за звітний період 2014 рік, становить 43463,00 грн., що в розрахунку його щомісячного доходу становить 3621 грн (43463,00/12).

Суд першої інстанції вирішив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в сумі 800 грн. щомісячно на кожного із дітей, що фактично становить більше, ніж 1/3 заробітку ОСОБА_2 (3621/3=1207 грн.).

Відповідно до змісту положення ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.

Зважаючи на це, суд першої інстанції, врахував всі обставини справи та мотивовано встановив вказаний розмір аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2

Крім того, згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006р. № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Згідно ч.1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат за довідкою №10 від 15.05.2014р. в сумі 1900грн., оскільки в матеріалах справи є лише ксерокопія довідки (оригіналу немає). Жодними доказами (квитанціями про оплату) вони не підтверджуються.

Так само не береться до уваги довідка від 15.12.2014р. про вартість річного користування контактною корекцією, оскільки вона не обґрунтовується відповідними документами, рахунками, чеками та розрахована на день видачі довідки, а не на момент придбання.

Що стосується прогнозованих витрат за довідкою №25 від 15.12.2014р., то колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вимог апелянта в даній частині. Згідно даної Довідки на квітень 2015р. передбачено плановий курс лікування вартістю 2000 грн., а отже, дані витрати є необхідними та обґрунтованими, подані з відповідним розрахунком. Тому, враховуючи спільний обов'язок матері та батька утримувати дитину (ст. 180 Сімейного кодексу України), в користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума в розмірі 1000 грн. (2000грн./2=1000грн.) передбачуваних додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_4, 1999р.н.

Щодо довідки №1-0708 від 07.08.2014р., то вона вказує про витрати передбачені довідкою №25.

Згідно ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції допустив помилку щодо розміру суми, що підлягає стягненню, то апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2014 року змінити в частині понесення додаткових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса реєстрації АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; АДРЕСА_2 ) додатково 1000 (одну тисячу) гривень відшкодування додаткових витрат, понесених нею на лікування сина.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.О. Козак