Справа №576/3048/14-ц 2-р/576/1/15 У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.01.15 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Васяновича В.М., при секретарі Плотніковій О.С., з участю заявника ОСОБА_1, представника стягувача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 - про розяснення рішення суду, - В С Т А Н О В И В: 29 грудня 2014 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить розяснити рішення Глухівського міськрайонного суду від 15 червня 2010 року яким було задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до нього (заявника) та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 667920,81 грн. заборгованості за кредитним договором №5534 від 09.04.2008 р. і звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме, адміністративну будівлю, яка розташована по вул. Черняховського, 26, в м. Глухів; житловий будинок з мансардою, який розташований по вул. Лугова, 9 а, в м. Глухів; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2. Дану заяву мотивує тим, що після ознайомлення 10.04.2014 р. з матеріалами виконавчого провадження виявив, що заставлене майно боржника знаходиться на примусовій реалізації, і крім того за вищевказаним виконавчим провадженням на реалізації знаходиться і земельна ділянка площею 0,1 га, розташована на вул. Лугова, 9, в м. Глухів. Також заявник посилається на те, що відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, а згідно положень ст. 591 ЦК України якщо сума одержана від реалізації предмета застави не покриває вимоги заставодержателя він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до ст. 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом, й таким чином звернення стягнення на інше майно боржника можливе лише у разі недостатності коштів від реалізації заставленого майна боржника, тому просить суд розяснити резолютивну частину вищевказаного судового рішення, а саме, чи має право державний виконавець здійснювати звернення стягнення на інше майно боржника, яке не зазначено в рішенні, при тому, що майно, яке вказано в рішенні суду, не реалізовано. В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3, пославшись на викладені в заяві обставини, уточнив її та просив розяснити вищевказане рішення суду в тій частині, чи в ньому зазначено один вид стягнення як стягнення боргу за кредитним договором, звернувши стягнення на предмет іпотеки, чи це два різні види стягнення стягнення боргу та звернення стягнення на предмети іпотеки. Представник стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 в суді заявила, що дане рішення суду є зрозумілим, тому просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про його розяснення. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що у розясненні рішення суду необхідно відмовити з таких підстав. Так, відповідно до статті 221 ЦПК розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. При цьому, виходячи зі змісту вище-вказаної статті вбачається, що у заяві про розяснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. В той же час, судом встановлено, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 15 червня 2010 року, яке набрало законної сили відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 07.09.2010 р., позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 667920,81 грн. заборгованості за кредитним договором №5534 від 09 квітня 2008 року і звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме, адміністративну будівлю, яка розташована по вул. Черняховського, 26, в м. Глухів; житловий будинок з мансардою, який розташований по вул. Лугова, 9 а, в м. Глухів; квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2. Тобто, позивач звертався до суду з приводу звернення стягнення на конкретні предмети іпотеки в рахунок погашення заборгованостиі за кредитним договором на загальну суму 667920,81 грн., і за цим рішенням суду відповідно до заявлених вимог позов задоволено та стягнуто вищевказану суму заборгованості і звернено стягнення на вищеперелічені предмети іпотеки. Суд вважає, що за своїм змістом вищевказане судове рішення є зрозумілим, а обґрунтовуючи первісну заяву про його розяснення та, уточнивши її в суді, заявник ОСОБА_1 фактично оспорює законність дій державного виконавця, тому в розясненні рішення суду необхідно відмовити. На підставі ст. 221 ЦПК України та керуючись ст.ст. 209 210 ЦПК України, суд, - У Х В А Л И В: Відмовити ОСОБА_1 в розясненні рішення Глухівського міськрайонного суду від 15 червня 2010 року у цивільній справі №2 830/10 за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.
Суддя