АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/552/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 636/93/14-ц Панаід І.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Зазулинської Т.П.

Костенко Т.М.

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:
14 січня 2014 року представник позивача звернувсь у суд з позовом, в якому на підставі ч.2 ст. 1166 ЦК України просив стягнути з відповідача на користь позивача (в дохід держави) спричинені збитки в сумі 95572, 02 грн.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначав, що відповідач ОСОБА_2 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , на посаді старшого авіаційного механіка групи регламенту та ремонту авіаційних двигунів технічно - експлуатаційної частини авіаційної техніки. Під час проходження військової служби по факту нестачі матеріальних засобів на складі інженерно-аеродромної служби відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 року № 755 та підставі Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» ОСОБА_2 було притягнуто до матеріальної відповідальності, на загальну суму 109173,72 грн.

Представник позивача зазначає, що на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.09.2007 року № 838 «Про доповнення до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 року № 755» суму притягнення до матеріальної відповідальності прапорщика ОСОБА_2 було збільшено на 1241,44 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 прапорщика ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження служби до Військової частини НОМЕР_1 (м. Харків).

Представник позивача також зазначає, що в період з 28.08.2009 року по 25.11.2011 року відповідач проходив військову службу та відповідно вимог керівних документів з його грошового забезпечення щомісячно проводились утримання в розмірі 20%.

Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 130-пм від 27.10.2011 року прапорщик ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 257 від 25.11.2011 року військовослужбовець виключений зі списків особового складу та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період з 28.08.2009 року по 25.11.2011 року та день виключення зі списків особового складу частини заборгованість складає 95572,02 грн..

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю зазначені вище позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача судові витрати.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та зазначає, що висновки суду про необхідність застосування до виниклих між сторонами правовідносин Постанови Верховної Ради України від 23.05.1995 року «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» та вказує на те, що спричинена відповідачем шкода повинна бути ним відшкодована на підставі ст. 1166 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з посиланням на ст. 16 ЦК України, Постанову Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95ВР виходив з того, що позивачем порушено спеціально визначений Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого вказаною Постановою Верховною Радою України, порядок стягнення такої шкоди.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що під час проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , його було притягнуто до матеріальної відповідальності, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 року №755, на загальну суму 109173,72 по факту нестачі матеріальних засобів на складі інженерно-аеродромної служби, (а.с. 3).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.09.2007 року № 838 «Про доповнення до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 року №755» суму притягнення до матеріальної відповідальності прапорщика ОСОБА_1 було збільшено на 1241,44 грн. (а.с. 6).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 прапорщика ОСОБА_3 , старшого авіаційного механіка групи регламенту та ремонту авіаційних двигунів технічно - експлуатаційної частини авіаційної техніки, призначеного наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 16.08.2009 року № 66-им техніком (з безпеки дорожнього руху) начальником контрольно-технічного пункту технічної частини військової частини НОМЕР_1 , виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 (м. Харків) (а.с.8).

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що на початку 2011 року ОСОБА_1 звертався до Харківського адміністративного суду з позовною заявою про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 №755 від 05.09.2007 року, проте у зв`язку з пропущенням строків позовної давності його заява була залишена без розгляду, (а.с.85).

Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 130-пм від 27.10.2011 року прапорщик ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 257 від 25.11.2011 року військовослужбовець виключений зі списків особового складу та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). На день виключення зі списків особового складу частини заборгованість складає 95572,02 грн.

На сьогоднішній день наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2007 р. №755 не змінений, не скасований та є чинним.

Вказані обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з відшкодуванням відповідачем матеріальної шкоди, спричинені при виконанні ним службових обов`язків в період знаходження з позивачем в правовідносинах, пов`язаних з перебуванням на військовій службі.

Згідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як свідчить позовна заява позивача як на підставу зазначених позовних вимог позивач посилається на вимоги ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

За змістом, вказана норма ЦК України передбачає цивільно-правову відповідальність особи щодо відшкодування в повному обсязі завданої її діями чи бездіяльності майнової шкоди.

Вказані ж обставини справи свідчать про те, що між сторонами склались не цивільно-правові правовідносини, а правовідносини, пов`язані з перебуванням відповідача на військовій службі.

Порядок відшкодування матеріальної шкоди військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі передбачений затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.95р №243/95-ВР Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі.

В пункті 32 цього Положення передбачено, на притягнутих до матеріальної відповідальності звільнених з військової служби військовослужбовців і військовозобов`язаних після закінчення зборів, які не відшкодували заподіяної ними державі шкоди в 10-денний термін після дня вибуття їх з військової частини до суду за місцем їх постійного проживання (роботи) надсилаються виконавчі написи органів, що виконують нотаріальні дії. Для отримання виконавчого напису командир (начальник) військової частини подає органам, що виконують нотаріальні дії, довідки про суму заборгованості, яка підлягає стягненню.

Таким чином, питання про відшкодування матеріальної шкоди військовослужбовцями, притягнутими до матеріальної відповідальності в період проходження ними військової служби, вирішується в безспірному порядку шляхом виконання нотаріусом виконавчого напису.

Згідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доказів, які б свідчили про відмову нотаріуса у вчиненні виконавчого напису щодо стягнення з відповідача зазначеної матеріальної шкоди, матеріали справи не містять.

Більш того, як свідчить копія виконавчого напису, вчиненого 13 листопада 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А., тобто після ухвалення судом першої інстанції вказаного рішення, вимоги Командування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України задоволені та з ОСОБА_1 на користь вказаної Військової частини (в дохід держави) стягнута вказана майнова шкода ( а.с.166).

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду щодо відмови позивачу в задоволенні позовних вимог з підстав невірно визначеного позивачем способу захисту своїх прав.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню його без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218 ЦПК України , судова колегія -,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:
Судді :