Справа № 492/2201/13-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2015 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Молокозавод», за участю третьої особи: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 29088,00 грн. матеріальної шкоди та 20000,00грн. моральної шкоди обґрунтовуючи вимоги тим, що 20листопада 2011 року приблизно о 09-40 год. він знаходився на полюванні разом з мисливською собакою породи «Курцхаар» кличка «Артеміда», яка належить йому на підставі паспорту на собаку мисливської породи №020225 від 14.09.2010р. В ході полювання собака, маючи відповідні навики отримані під час дресирування, на узбіччі дороги «Арциз-Вишняки» прийняла нерухому стійку по причині виявлення дикої птиці з якої міг вивести тільки позивач, шляхом подачі відповідної команди. Позу та розташування собаки на узбіччі автодороги бачили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, які знаходилися з позивачем на полюванні. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ГАЗ-53, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який є власністю ТОВ «Молокозавод», рухаючись по автодорозі «Арциз-Вишняки» в момент нерухомої стійки собаки, здійснив наїзд на належну позивачу собаку, внаслідок чого собака отримала тілесні ушкодження, які стали причиною її смерті на місті скоєння наїзду. Також позивач зазначив, що водій автомобіля ГАЗ-53 ОСОБА_2, який згідно п.п.2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою і відповідно реагувати на її зміну, не міг не бачити собаку. У зв'язку з загибеллю собаки у вищеописаний спосіб позивачеві завдано втрат немайнового характеру у вигляді негативного впливу на його психологічний та моральний стан. Моральну шкоду оцінив в розмірі 20000,00 грн. З приводу відшкодування вищевказаної шкоди позивач звертався до відповідача, але останній її не відшкодував.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивачем не надано доказів, що транспортний засіб, який належить відповідачу здійснив наїзд на тварину, яка належала позивачу. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав, просив суд відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що дійсно працював у відповідача та 20.11.2011р., керуючи автомобілем марки ГАЗ-53, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, по автодорозі «Арциз-Вишняки» взагалі не бачив на дорозі та на узбіччі собаки і наїзд на собаку не скоював.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, пов'язані з правом особи на відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яка відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

В судовому засіданні судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з копії паспорту на собаку мисливської породи № 020225 виданого Федерацією мисливського собаківництва України та родоводу № 10222-ФМСУ собака породи «Курцхаар» за кличкою Артеміда, 03 липня 2009 року народження, належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 8, 9, 10). З копії міжнародного свідоцтва про вакцинацію вбачається, що собака клінічно здорова (а.с. 11-14). Згідно договору купівлі-продажу чистопорідної мисливської собаки від 10.09.2009р., акту прийому-передачі позивач купив собаку за 7500,00 грн. (а.с. 15-16, 17). З розрахунку вартості мисливського собаки, висновку експерта-кінолога від 23.11.2011р. середня вартість собаки складає 29088,00 грн. (а.с. 18-20, 181-183). З копії свідоцтва від 14.05.2011р. та дипломів № 215 від 13.03.2011р., № 275 від 23.09.2011р., виданих Федерацією мисливського собаківництва України виданих ОСОБА_1, вбачається, що собака породи «Курцхаар» кличка Артеміда, приймала участь у змаганнях на Одеській обласній виставці мисливських собак (а.с. 23). Як вбачається з копій членських квитків ОСОБА_1 являється членом Федерації мисливського собаківництва України, Українського товариства мисливців та рибалок (а.с. 24), що підтверджується посвідченням мисливця серії ОД 010418 (а.с. 25). Згідно копій карток відстрілу пернатої дичини № 2882, пушного звіра № 1979, ОСОБА_1 мав дозвіл на полювання в період з 13.08.2011р. по 31.12.2011р., та з 27.11.2011р. по 29.01.2012р. (а.с. 26).

З довідки № 330 від 24.11.2011р., виданої Управлінням ветеринарної медицини в Арцизькому районі Одеської області вбачається, при огляді трупа мисливської собаки 21.11.2011р. породи «Курцхаар» пегой масті було виявлено перелом потиличної частини черепа, переломи ребер із правого боку грудної клітки (1-9 ребра), розрив м'язових тканин і шкіри грудної клітки між першою парою ребер через що утворилася рана з якої звисала нижня частка легені довжиною 12см. Смерть наступила в наслідку вищевказаних травм (а.с. 27).

Як вбачається з копії заяви від 05.12.2011р., ОСОБА_1 звертався до Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с. 29). Згідно копії висновку від 22.12.2011р. про розгляд матеріалів ЖОІ-237 по заяві ОСОБА_1 (а.с. 30, 173), копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.11.2011р., згідно якої в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за фактом наїзду на собаку, що належала ОСОБА_1 відмовлено, в зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину (а.с. 31), позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди.

З копії реєстраційної картки АМТ вбачається, що автомобіль марки ГАЗ-353А, є власністю ТОВ «Молокозавод» (а.с. 32). Згідно копії наказу № 31-к від 28.03.2006р., ОСОБА_2 прийнятий до ТОВ «Молокозавод» водієм (а.с. 55). Згідно копії полісу №ВЕ 8166397 автомобіль ГАЗ 53А, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахований (а.с. 57, 174, 225).

Згідно копій листів від 05.12.2011р. адресованих ТОВ «Молокозавод», ОСОБА_2 позивач звертався до відповідача та третьої особи з пропозицією добровільно відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 29088,00грн. (а.с. 33, 34), отримання листів відповідачем та третьою особою підтверджується копіями поштових повідомлень про вручення їм листів (а.с. 35, 36).

Як вбачається з відмовного матеріалу № 1664 Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області по заяві ОСОБА_1 за фактом наїзду на собаку породи «Курцхаар» кличка Артеміда, яка мала місце 20.11.2011р. відносно третьої особи ОСОБА_2 винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки в його діях відсутній склад злочинів, передбачених ст. ст. 194 294 КК України.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 20.11.2011р. на автомобілі марки АЦПТ 3.3. ГАЗ-353А, реєстраційний номер НОМЕР_3, що є власністю ТОВ «Молокозавод» зовнішніх пошкоджень не виявлено, шини в нормі, сліді дорожньо-транспортної пригоди або інших пошкоджень не виявлено (а.с. 267, а.с. 6 відмовного матеріалу). З протоколу огляду місця події від 20.11.2011р. вбачається, що на ділянці, розташованій по направленню з с.Вишняки Арцизького району Одеської області до с.Вознесенка Арцизького району Одеської області, а саме на узбіччі виявлено труп собаки породи «Курцхаар» (ас. 268; а.с. 7-10 відмовного матеріалу).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили факт того, що 20.11.2011р., перебували на полювання з позивачем і бачили, що саме автомобіль НОМЕР_2, який належить ТОВ «Молокозавод», здійснив наїзд на собаку породи «Курцхаар» кличка «Артеміда», яка стояла на узбіччі у стойці по причині виявлення дикої птиці, після чого збільшивши швидкість поїхав у напрямку м.Арциз.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками ОСОБА_3, ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року дозволяється утримувати собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу належала собака породи «Курцхаар» за кличкою «Артеміда» та він законно її утримував без повідка і намордника на полюванні.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 17 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" від 21 лютого 2006 року передбачено, що умертвіння тварин допускається: за необхідності оборони від нападу тварини, якщо життя або здоров'я людей знаходиться в небезпеці.

Згідно із ч. 2 .ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином відповідач повинен нести відповідальність за майнову шкоду, яка заподіяна джерелом підвищеної небезпеки в повному обсязі, підстав, які у відповідності до ч. 5 ст. 1187 ЦК України звільняли б відповідача від обов'язку відшкодувати шкоду не встановлено

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 3 Європейської конвенції «Про захист домашніх тварин» ніхто не повинен спричиняти для домашньої тварини непотрібного болю, страждання або пригнічення.

Пунктом 5 Постанови Плкнуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 судам роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, якщо вона була наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що шкода завдана майну позивача, є шкодою, завданою внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки. Експертна оцінка вартості собаки на момент ДТП склала 29088,00грн. Суд вважає обґрунтованою суму заподіяної майнової шкоди, оскільки підтверджена розрахунком вартості мисливської собаки, показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, інших даних про вартість такої собаки відповідач не представив, тому сума матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Суд не може прийняти до уваги свідчення свідка ОСОБА_7 про те, що вона, будучи 20.11.2011р. в автомобілі НОМЕР_2, який належить ТОВ «Молокозавод», під керуванням ОСОБА_2, ніякої собаки на узбіччі дороги не бачила, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вона не стежила за дорожньою обстановкою.

Суд не бере до уваги довідку Арцизької ЦРЛ, видану ОСОБА_8 згідно якої, вона 22.11.2011р. зверталася до відділу швидкої допомоги з діагнозом гіпертонічний криз (а.с. 28), як доказ, оскільки вона не містять інформації щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про зхахист тварин від жорстокого поводження" від 21 лютого 2006 року жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування і полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 п. 9 судам роз'яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Судом встановлено, що позивач зазнав моральні страждання внаслідок позбавлення життя належної йому мисливської собаки породи «Курцхаар» кличка «Артеміда», що виразилися порушенні нормального укладу його життя, тому що він не може бути впевнений в безпеці його домашніх тварин; довгий час ночами не може заснути із-за стресу, спричиненого внаслідок загибелі собаки; при виходах на полювання, бачення автомобіля марки ГАЗ-52 постійно згадує загиблу собаку; довгий час знаходиться в пригніченому стані. Всі ці обставини, негативно відобразилися на його душевному спокої та позбавили можливості вести нормальний спосіб життя. Крім того, погіршилася атмосфера злагоди у його родині внаслідок втрати улюбленої тварини, яка загинула, та при здійсненні її захоронення. За таких обставин суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст. ст. 22, 23, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 6, 10, 11, 15, 30, 57-60, 61, 64, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молокозавод» на користь ОСОБА_1 29088 (двадцять дев'ять тисяч вісімдесят вісім) гривень 00 копійок в якості відшкодування матеріальної шкоди, 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молокозавод» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 490 (чотириста дев'яносто) гривень 88 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.