АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк»

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 р. ПАТ "КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.08.2007 р. ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.07.2013 року має заборгованість у розмірі 28 373,22 грн.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. ( а.с. 117).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

З рішенням суду не погодився позивач ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставини, що мають істотне значення для справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянта Шокало Т.В. підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подавши через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи, вказавши. Що з 12.05.2015 року перебуває на лікарняному, що не підтверджено належними доказами, у зв'язку з чим суд вважає її неявку з неповажних причин, тому постановив ухвалу про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно копії договору № б/н від 16.08.2007 року ПАТ "КБ "Приватбанк" надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.4-8, 80-83). Порядок по гашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості.

Відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.07.2013 р. заборгованість складає - 28 373,22 грн. (а.с. 4-6).

Відповідно до поданого позивачем розрахунку, відповідач не здійснила жодного платежу по кредиту, заборгованість по кредиту виникла з 30.10.2007 р. Отже згідно умов договору позивач з часу виникнення заборгованості мав право вимагати від відповідача виконання зобов'язання.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів льготного періоду" строком внесення щомісячних платежів є до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.8).

Відповідно до п.9.12. Умов і правил надання банківських послуг договор діє до моменту належного виконання сторонами зобов"язань (ст.82).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що згідно роз'яснень, викладених в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року, вбачається, що враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року, у спорах щодо споживчого кредитування, кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки з позовною заявою позивач звернувся до суду 05.09.2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, клопотання про поновлення строку позовної давності ним не заявлено, то це є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, що 16.08.2007 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 7 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні вказаного договору ОСОБА_3 була ознайомлена та погоджувалася з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку, а також висловила свою згоду, що вказана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7-8, 80-83).

На виконання умов договору ОСОБА_3 було видано платіжну картку зі строком дії 08/11, тобто до 01.09.2011 р., що підтверджується інформацією про карт/рахунок (а.с. 98).

Згідно п.3.1.3. Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки по закінченню строку дії відповідної карки продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява клієнта про закриття картрахунку, а также за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в останній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечували сторони, нова картка відповідачу не видавалася.

Строк дії картки визначено до 01 вересня 2011 року ( а.с. 4-6, 98).

До суду позивач звернувся з даним позовом 05.09.2013 року (а.с. 2).

Відповідно до п. 5.4 Правил користування платіжною карткою строк погашення за кредитом за платіжними картками без установленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється у такому порядку: строк погашення процентів за кредитом-щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту- в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця вказаного на платіжній картці ( в поле MONTH).

Вирішуючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 цього Кодексу встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи із правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 р. (справа №6-14 цс 14) відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг строку давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи, норм матеріального права та висновків і мотивів, викладених у рішенні суду касаційної інстанції по даній справі від 18 лютого 2015 року, колегія суддів приходить до висновку щодо застосування до вказаних позовних вимог строку позовної давності та часткового задоволення позову в розмірі загальної суми місячних платежів, нарахованих банком за останні три роки до дня звернення до суду, тобто в сумі 7 637, 42 ( сім тисяч шістсот тридцять сім) гривень 42 копійки.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 червня 2014 року скасувати

Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.08.2007 року в сумі 7 637, 42 ( сім тисяч шістсот тридцять сім) гривень 42 копійки, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 405, 53 гривні.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : (підпис)Ю.М. Винниченко

Судді: (підпис)Г.Л. Карпушин (підпис)Т.В. Одринська

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Ю.М.Винниченко