Ухвала

іменем україни

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою заступника прокурора м. Києва на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року заступник прокурора м. Києва в інтересах Київської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на нежитловий будинок по АДРЕСА_1 та витребування цього майна з чужого незаконного володіння відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року, провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

У касаційній скарзі заступник прокурора м. Києва, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що розгляд даної справи неможливий до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Проте з таким висновком судів погодитись не можна.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України передбачено обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пленум Верховного Суду України у п. 33 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник прокурора м. Києва звернувся до суду з позовом про визнання за Київською міською радою права власності на нежилий будинок площею 141,1 кв. м по АДРЕСА_1 та витребування з чужого незаконного володіння цього майна.

При цьому позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний будинок віднесено до комунальної власності територіальної громади міста на підставі рішень Шевченківської районної у місті Києві ради від 21 червня 2007 року № 260, від 08 листопада 2007 року № 326 та Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642, від 02 грудня 2010 року № 284/5096, а тому наявні підстави до повернення його до комунальної власності.

Разом із тим предметом доказування у справі за позовом ОСОБА_3 є визнання недійсним свідоцтва про право власності від 29 жовтня 2010 року, виданого ГУ комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, згідно з яким вказаний нежилий будинок належить територіальній громаді Шевченківського району м. Києва на праві комунальної власності. При цьому рішення Шевченківської районної в м. Києві ради та Київської міської ради не оскаржуються.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, не врахував, що для правильного вирішення питання про зупинення провадження у справі слід з'ясувати: як пов'язана справа за позовом ОСОБА_3 зі справою за позовом заступника прокурора м. Києва та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому судам слід враховувати, що пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

З урахуванням наведеного постановлені в справі судові ухвали не можуть залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора м. Києва задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк