Справа № 161/1339/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/773/538/15 Категорія: 27 Доповідач: Антонюк К. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Антонюк К.І.,

суддів - Веремчук Л.М., Овсієнко А.А.,

при секретарі - Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника відповідача Зленко Тараса Олексійовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник відповідача ПАТ "Дельта Банк" - Зленко Т.О. подав апеляційну скаргу, покликаючись на незаконність та необґрунтованість, неправильне застосування норм процесуального права у визначенні підсудності, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про повернення позовної заяви позивачу у відповідності до ст.115 ЦПК України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних мотивів.

Приймаючи позовну заяву та відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що вона підсудна Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Такий висновок суду є правильним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви поданої і оформленої в порядку встановленому цим Кодексом.

Крім того, за правилами цієї ж статті суддя при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду має перевірити чи підсудна справа цьому суду.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Пунктом 14 цієї статті визначено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.114 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" цим законом регулюються відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 17 ст.1 цього закону визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Положеннями ч.1, ч.2 ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Аналізуючи положення вищезазначених норм закону колегія суддів приходить до висновку, що Закон України "Про захист прав споживачів" поширюється на правовідносини, що виникають із договорів банківського вкладу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПАТ "Дельта Банк" про стягнення грошових коштів за договором депозиту.

Як убачається з позовної заяви та наданих суду документів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є вкладниками за договором банківського вкладу (депозиту) та відповідно споживачами послуг банку.

Отже, позивачі є споживачами фінансових послуг, що надаються їм банком, а тому на правовідносини, що виникли між сторонами поширюються положення Закону України "Про захист прав споживачів".

Скориставшись своїм правом вибору, позивачі звернулися до Луцького міськрайонного суду Волинської області за місцем свого проживання, в порядку ч.5 ст. 110 ЦПК України.

Доводи ж апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2015 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача Зленко Тараса Олексійовича відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року про відкриття провадження у даній справі залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: