АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 5 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації, ОСОБА_7 про усунення перешкод шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом. Зазначала, що з 2 листопада 2000 року вона зареєстрована та постійно проживала в квартирі АДРЕСА_2. Після розлучення з ОСОБА_7, останній став перешкоджати їй у користуванні спірною квартирою, у зв»язку з чим вона була змушена періодично проживати у своїх батьків. У квітні-травні 2013 року між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_7 була досягнута усна домовленість щодо безперешкодного її проживання в спірній квартирі, але в 2014 році вона дізналася, що колишній чоловік подарував квартиру ОСОБА_6 Посилаючись на порушення її житлових прав з боку нового власника квартири, просила позов задовольнити .

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 5 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 поданого також в інтересах ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Зокрема, зазначала, що судом не враховані причини її не проживання в спірній квартирі.

В судове засідання ОСОБА_3 та представник Служби у справах дітей Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень ( а.с.118,119), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність й обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги ОСОБА_3 є безпідставними.

Такий висновок суду грунтується на матеріалах справи та відповідає нормам матеріального закону.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 14 вересня 2010 року в порядку поділу майна подружжя ОСОБА_3 виділено у власність квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2. .

20 травня 2012 року ОСОБА_7 згідно договору дарування квартири, передав у власність ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі під № 3696.

ОСОБА_3 та її малолітній син ОСОБА_4 не є членами сім»ї нового власника, яким є відповідач.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від т16 травня 2012 року, яким ОСОБА_3 вселено до квартири АДРЕСА_1, встановлено, що позивачка ОСОБА_3 проживає разом з дитиною у квартирі АДРЕСА_3, а зареєстрована у спірній квартирі.

Заочним рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 26 вересня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено та визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартири АДРЕСА_2. Знято ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку в цій квартирі.

З довідки форми № 3 від 14 листопада 2014 року вбачається, що в спірній квартирі ніхто не зареєстрований.

За відсутності у позивача права власності або права користування спірною квартирою, - відсутні підстави вважати її права щодо користування цією квартирою порушеними.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності причин її не проживання в спірній квартирі не заслуговують на увагу і не мають правового значення для вирішення спору у даній справі.

Колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду міста Києва від 5 грудня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа №760/22626/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/16707/2014

Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.