Справа № 324/1981/15-ц
Провадження № 2/324/841/2015
30.12.2015 Пологівський районний суд
в складі: головуючого судді Іванченка М.В.
при секретарі Клименко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Пред'явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 4120,08грн., які складаються з судового збору в сумі 3113,41грн. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 1006,67грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, але подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 повторно до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення опубліковане в газеті «Урядовий курєр» №239 (5613) від 22.12.2015 року про його виклик до суду в дане судове засідання в якості відповідача, тому суд керуючись главою 8 розділу 3 ЦПК України постановляє заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п.п. 1.5.3, 1.5.4 п.1 додаткової угоди №1 від 13.08.2013 року у разі порушення позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених у графіку, понад 30 днів: починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день), позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,08% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, при цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 176807,07грн.
Відповідно до п.4.3 кредитного договору №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250грн. + 5% від суми позову.
Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем, вбачається, що після укладення 13.08.2013 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» додаткової угоди №1 до кредитного договору №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року, порушення відповідачем ОСОБА_1 строків платежів, визначених у графіку погашення кредиту (додаток 1 до додаткової угоди №1 від 13.08.2013 року) мало місце 13.05.2014 року, однак станом 14.05.2014 року таке порушення було усунуто, в подальшому з 13.06.2014 року відповідачем ОСОБА_1 було порушено строки платежів, визначених у вказаному графіку погашення кредиту, тобто право позивача на нарахування відповідачу пені та штрафів, передбачених п.п. 1.5.3, 1.5.4 п.1 додаткової угоди №1 від 13.08.2013 року, та штрафів, передбачених п.4.3 кредитного договору №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року, виникло після 14.07.2014 року.
Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем, також вбачається, що після укладення 13.08.2013 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» додаткової угоди №1 до кредитного договору №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року, і до 13.05.2014 року відповідач ОСОБА_1 не допускав порушення строків платежів, визначених у графіку погашення кредиту (додаток 1 до додаткової угоди №1 від 13.08.2013 року), однак кошти в сумі 176807,07грн., на які згідно п.1 вказаної додаткової угоди №1було зменшено суму заборгованості закредитним договором №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року і які згідно п.п. 1.5.4 п.1 вказаної додаткової угоди №1 підлягали сплаті відповідачем ОСОБА_1 в якості штрафу у випадку порушення строків платежів, визначених у графіку погашення кредиту (додаток 1 до додаткової угоди №1 від 13.08.2013 року), були зазначені в якості заборгованості зі сплати пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договоромз 28.08.2013 року, що не відповідає ні умовам кредитного договору №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року, ні умовам додаткової угоди №1 від 13.08.2013 року до вказаного кредитного договору, оскільки відповідач ОСОБА_1 в цей період не допускав порушення встановлених строків платежів за кредитним договором і ці кошти згідно п.п. 1.5.4 п.1 вказаної додаткової угоди №1 є штрафом, а не пенею.
Таким чином, суд приходить до висновку, що нарахування відповідачу ОСОБА_1 з 28.08.2013 року коштів в сумі 176807,07грн.в якості заборгованості зі сплати пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року є безпідставним і не обґрунтованим.
Згідно ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року.
Відповідно до ч.2 цього Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з кредитного договору, додаткової угоди до нього та підтверджується копією його паспорта
Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, м.Докучаєвськ Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем, вбачається, що станом на 21.08.2015 року відповідачу ОСОБА_1 були нараховані пеня, за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, в загальній сумі 176818,07грн. та штрафи відповідно до п.4.3 кредитного договору №DOІ0AN90880010 від 12.11.2007 року в сумі 250грн. (фіксована частина) та 9871,93грн. (процентна складова).
З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що на території, на якій проживає відповідач ОСОБА_1, проводиться антитерористична операція, тому тривалий час не працюють підприємства, банківські установи, мешканцям цих населених пунктів не видаються пенсії, допомога, заробітна плата тощо, тобто вони позбавлені можливості належним чином виконувати будь-які грошові зобов'язання, суд, керуючись вимогами ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р., приходить до висновку, що в задоволенні вимог позивача щодо стягнення пені, а також штрафів, які були нараховані після 14.04.2014 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором, слід відмовити.
Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При предявленні позову до суду та під час судового розгляду справи позивач поніс витрати по оплаті судових витрат у розмірі 4120,08грн., які складаються з судового збору в сумі 3113,41грн. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 1006,67грн. При цьому, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 1006,67грн. складаються з витрат по оплаті публікації оголошень про виклик відповідача в судові засідання по даній справі в газеті «Урядовий курєр» №214 (5588) від 17.11.2015 року та №239 (5613) від 22.12.2015 року в загальній сумі 840грн., а також в газеті «Донбасс» 23.11.2015 року в сумі 166,67грн.
Відповідно до п.2 «Порядку визначення друкованого засобу масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи», затвердженого постановою КМУ від 25.01.2006 року №52, оголошення про виклик до суду публікується в установлені законодавством строки у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження за останнім відомим місцем проживання (перебування) на території України відповідача, третіх осіб, свідків.
Розпорядженням КМУ від 21.01.2015 року №41-р «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи» було визначено друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2015 році розміщуються зазначені оголошення про виклик до суду, газету «Урядовий курєр», а друкованим засобом масової інформації місцевої сфери розповсюдження на території Донецької області газету «Донеччина».
Таким чином, оскільки у 2015 році друкованим засобом масової інформації місцевої сфери розповсюдження за останнім відомим місцем проживання (перебування) на території України відповідача ОСОБА_1 є газета «Донеччина», а не газета «Донбасс», то понесені позивачем витрати в сумі 166,67грн., пов'язані з публікацією в газеті «Донбасс»оголошення про виклик відповідача ОСОБА_1, не можливо віднести до судових витрат, тому ці кошти не підлягають відшкодуванню на користь позивача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати в загальній сумі 2058грн., які складаються з судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1218грн. та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сумі 840грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 551, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 79, 88, 212, 215, 226 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: