Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/178/15 Головуючий у 1 інстанції: Герасименко С.Г.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5, треті особи: Служба (управління) у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

У позові зазначалось, що 09 лютого 2007 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір №5251788, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 25 000 доларів США зі сплатою 12,9% річних строком до 09.02.2017 року на споживчі потреби.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачкою було передано в іпотеку позивачу квартиру АДРЕСА_1, про що між сторонами укладено договір іпотеки №5251807 від 09.02.2007 року.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позивачем було подано позов до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором і з відповідачки стягнуто заборгованість у сумі 185 571,80 грн., штраф у сумі 5 000 грн. та судовий збір.

06.09.2013 року Комунарським районним судом було видано виконавчий лист, який позивач пред'явив на примусове виконання до Комунарського ВДВС ЗМУЮ. Згідно з постановою від 12.09.2013 року Комунарським ВДВС відкрито виконавче провадження. У ході виконавчого провадження звернуто стягнення на квартиру. Але, державним виконавцем було з'ясовано, що у квартирі, крім відповідачки зареєстрований її малолітній син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстрація малолітньої дитини у будинку, на який звернуто стягнення, унеможливлює його подальшу реалізацію на прилюдних торгах. Виконавчий лист повернуто без виконання, рішення суду фактично не виконано.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №5251807 від 09.02.2007 року, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 09.02.2007 року та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за №967, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,24 кв.м., житловою площею 36,60 кв.м., яка належить відповідачці для задоволення вимог за кредитним договором №5251788 від 09.02.2007 року у сумі 185 571,80 грн., тому числі: заборгованість за кредитом - 147 242,84 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 08.01.2012 року по 21.03.2013 року - 29 087,61 грн., пеня - 4 241,35 грн., штраф у сумі 5 000 грн., встановити спосіб реалізації квартири АДРЕСА_1 шляхом проведення публічних торгів, встановити початкову ціну реалізації квартири АДРЕСА_1 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; виселити з квартири АДРЕСА_1 відповідачку та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 без надання іншого житла зі зняттям з реєстраційного обліку в Комунарському РВ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області; стягнути з відповідача судові витрати у сумі 243,60 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_4 позовні вимоги задоволено частково.

Звернуто стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки за договором іпотеки №5251807 від 09.02.2007 року, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 09.02.2007 року та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за №967, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,24 кв.м., житловою площею 36,60 кв.м., яка належить ОСОБА_4 для задоволення вимог за кредитним договором №5251788 від 09.02.2007 року у сумі 185 571,80 грн., тому числі: заборгованість за кредитом - 147 242,84 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 08.01.2012 року по 21.03.2013 року - 29 087,61 грн., пеня - 4 241,35 грн., штраф у сумі 5 000 грн.

Встановлено спосіб реалізації квартири АДРЕСА_1 шляхом проведення публічних торгів.

Встановлено початкову ціну реалізації квартири АДРЕСА_1 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПУМБ» судові витрати у сумі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «ПУМБ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про виселення та ухвалити в цій частині нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 09 лютого 2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №5251788, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 25 000 доларів США зі сплатою 12,9% річних строком до 09.02.2017 року на споживчі потреби.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачем було передано в іпотеку позивачу квартиру АДРЕСА_1, про що між сторонами укладено договір іпотеки №5251807 від 09.02.2007 року.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2013 року, яке змінено рішенням апеляційного суду від 29.01.2014 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 185 571,80 грн. та штраф у сумі 5 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачки ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходив із того, що вимога банку про погашення заборгованості за кредитом та виселення відповідачкою не отримувалася, що в іпотечній квартирі проживає неповнолітня дитина відповідачки, інтереси якої підлягають захисту.

Із матеріалів справи вбачається, що 03.03.2014 року банк направив відповідачці письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитом та звільнення іпотечного майна. Проте, будь-яких доказів про отримання відповідачкою зазначеної вимоги суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов договору іпотеки іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

У п. 43 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із жилого будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Проте, банком не дотримано вимоги ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР та ч. 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", а саме не повідомлено належним чином про примусове виселення із іпотечної квартири відповідачку з неповнолітнім сином.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду про відмову в задоволенні позову про виселення відповідачки ОСОБА_4 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вони відповідають нормам матеріального права.

Доводи апелянта не спростовують рішення суду.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: