АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4441/14-ц Номер провадження 22-ц/786/435/15Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С.А. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

при секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії районних електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії районних електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Полтаваобленерго" матеріальну шкоду у розмірі 82072,74 грн., кошти за відшкодування за проведення оцінки вартості розміру збитків в розмірі 850,00 грн., а всього 82922,74 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Полтаваобленерго" судовий збір 829,23 грн.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким звільнити його від обов'язку з відшкодування шкоди повністю або частково, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 04 липня 2013 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 15 серпня 2013 року, ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП в тім, що він 25 грудня 2012 року о 09 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «Мітцубісі» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись від вул. Панянка в м. Полтава на перехресті з вул. Старий Поділ, в порушення п. п.10.1, 12.1, 12.3 ПДР, допустив занос керованого ним автомобіля та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

З 03.07.2012р. по 02.07.2013р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» згідно Полісу ОСЦПВ№АВ/7045324, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50 000 грн. (а.с. 8).

Відповідно до звіту № 18/01/13 від 11.02.2013 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням автомобіля АУДІ Q 7, д.н.з. НОМЕР_1, вартість відновлюваного ремонту визначено у розмірі 157 055,33 грн. з ПДВ. (без урахування фізичного зносу).

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 77034,89 грн. з урахуванням ПДВ. (а.с. 78).

Для проведення відновлювального ремонту автомобіля АУДІ Q7 позивачем ПАТ «Полтаваобленерго», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є його власником, було перераховано ТОВ АУДІ- Центр Полтава кошти в сумі 132 072,74 грн, що підтверджується наданими суду платіжними дорученнями та актами здачі-прийняття послуг по ремонту.

Відповідно до платіжного доручення № 005563 від 21 лютого 2013 року страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. страховиком було відшкодовано ПАТ «Полтаваобленерго» (а.с. 9).

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

ОСОБА_2, внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України скоїв ДТП, в результаті якого завдав матеріальних збитків ПАТ «Полтаваобленерго». Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Полтавського суду Полтавської області від 04 липня 2013 року, що набрала законної сили, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

На підставі наданих сторонами доказів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача матеріальних збитків, завданих ним майну внаслідок ДТП. Проте, визначаючи розмір збитків що підлягає стягненню, суд першої інстанції не врахував.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості при відшкодуванні збитків.

У абзаці 3 пункту 14 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначена правова позиція, відповідно до якої, для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Відповідно до звіту № 18/01/13 від 11.02.2013 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням автомобіля АУДІ Q 7, д.н.з. НОМЕР_1, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 77034,89 грн. з урахуванням ПДВ. (а.с. 78).

Таким чином, фактичний розмір шкоди завданий позивачу внаслідок ДТП, складає 77034,89 грн., що має бути стягнуто з відповідача.

Оскільки позивачу страховиком було відшкодовано страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., відповідальність страхувальника визначається в межах різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, тому, з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума відшкодування в розмірі 27884,89 грн., що є різницею між фактичною шкодою 77034,89 грн. та страховим лімітом 50000 грн. Крім того, з відповідача необхідно стягнути витрати, понесені позивачем за проведення експертного дослідження для визначення вартості завданої шкоди майну у сумі 850 грн. Таким чином, остаточна сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 27884,89 грн.

Посилання апелянта на те, що ДТП сталося в наслідок непереборної сили, та не може вважатися таким, що сталося з його вини, не можуть бути взяті до уваги, оскільки належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження даних обставин не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ «Полтаваобленерго» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» матеріальну шкоду в сумі 27884,89 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» необхідно стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог у розмірі 279 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 3, 4 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року - скасувати. Ухвалити нове.

Позовні вимоги ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» матеріальну шкоду в сумі 27884,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» судовий збір у сумі 279 грн.

Рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення, та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська підписи

Судді: С.А. Гальонкін

копія

вірно: О.А. Лобов