Провадження №2/748/244/15
Єдиний унікальний № 748/454/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кухти В.О.,

при секретарі Борисенко К.В.,

за участю:

первісного позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

первісного відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому зазначила, що відповідач 25.10.2014 року скоїв наїзд на її корову, внаслідок чого та померла. Корову позивач в той же день здала закупівельнику за 1500 грн. Середня вартість такої корови в Чернігівській області складає 16000 грн., а тому розмір матеріальної шкоди вона оцінює у 14500 грн.. Також позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях викликаних втратою корови, яка надавала можливість годувати сім'ю та продавати надлишок продукції. Моральну шкоду оцінює у 10000 грн..

До початку розгляду справи, відповідачем було подано зустрічний позов, в якому він зазначив, що дорожньо-транспортна пригода трапилася через те, що корова, з вини її власниці ОСОБА_1, у темний час доби перебувала на проїжджій частині і він не зміг уникнути зіткнення з нею, хоча Правил дорожнього руху не порушував. Тому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану пошкодженням автомобіля в розмірі 56500 грн.. Також ОСОБА_3 посилався на те, що погрозами від імені ОСОБА_1 йому завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 10000 грн..

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, а також додали, що первісний позивач була дуже прив'язана до корови та переживала з приводу її втрати. В той день вона їздила до Чернігова, а корову з пасовища забирала її невістка і про те, що збили корову вона дізналася по телефону. Корова була продана знайомому ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_4 за 1500 грн., оскільки м'ясо, через великі пошкодження, стало поганої якості і його було здано на корм для тварин. Проти зустрічного позову заперечили та зазначили, що корова не є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідати за завдану в ДТП шкоду повинен водій транспортного засобу в незалежності від його вини.

Відповідач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні проти первісного позову заперечили, а свій позов зменшили та просили стягнути 24500 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, та зазначили, що корова без нагляду перебувала у темну пору доби на дорозі і саме через це, а не з вини ОСОБА_3 був скоєний наїзд на неї. Сума за яку ОСОБА_1 продала корову є заниженою, оскільки у той день на місці ДТП її пропонували 5000 грн. за цю корову.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити виходячи з наступного.

Сторони не заперечували, що 25.10.2014 року в с.Киїнка відбулося зіткнення автомобіля ГАЗ 3110 ЗНГ державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 з коровою ОСОБА_1, яка належала їй відповідно до паспорта великої рогатої худоби серії LD 106205. Працівників ДАІ на місце ДТП не викликали. Зазначене також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно з ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ГАЗ 3110 ЗНГ державний номер НОМЕР_1, на якому було скоєно наїзд на корову, належить ОСОБА_7, який 11.07.2012 року дав довіреність ОСОБА_4 розпоряджатися цим автомобілем. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 підтвердила, що її чоловік ОСОБА_3 в той день керував цим автомобілем з її дозволу, тобто володів ним правомірно.

Таким чином ОСОБА_3 як володілець транспортного засобу на час ДТП повинен відповідати за завдану шкоду, оскільки жодних доказів того, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили ним не надано.

Також ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована, але він не пам'ятає у якій страховій компанії та до неї для оформлення страхового випадку не звертався.

Суд вважає доведеним розмір матеріальної шкоди заявлений позивачем за первісним позовом, оскільки він відповідає середнім цінам на корів у Чернігівській області, що підтверджується відповідними об'явами про продаж корів. Посилання сторони відповідача за первісним позовом про більшу вартість збитої корови не було підтверджено жодними доказами, а показання свідка ОСОБА_5, що ОСОБА_1 на місці ДТП невідомі особи пропонували 5000 грн. за збиту корову, не свідчать про те, що вона отримала таку суму та не підтверджують вартість збитої корови.

При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивачу за первісним позовом судом враховується характер правопорушення, глибина душевних та фізичних страждань потерпілої. Виходячи з засад розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, підлягає зменшенню до 2500 грн.. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не забезпечила належний догляд за власною коровою внаслідок чого та після настання сутінок перебувала в межах проїжджої частини де на неї було скоєно наїзд.

Разом з тим, ОСОБА_1 під час ДТП не була на місці події і не могла порушувати Правила дорожнього руху, а діяльність з утримання корови не є джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином ОСОБА_1 не зобов'язана відшкодовувати шкоду завдану автомобілю ОСОБА_3 внаслідок ДТП.

Судові витрати позивача за первісним позовом підлягають стягненню з відповідача за цим позовом.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 14500 (чотирнадцять тисяч п?ятсот) грн. та моральну шкоду в сумі 2500 (дві тисячі п?ятсот) грн., а всього - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину судового збору в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Кухта