Номер провадження: 22-ц/785/2224/15
Головуючий у першій інстанції Матяш Т. Л.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року про відмову у повороті виконання рішення суду за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено. Суд встановив факт належності житлового будинку АДРЕСА_1, який в цілому складається: з житлового будинку літ. "А", загальною площею 42,25 кв.м., житловою площею 28,74 кв.м., веранди літ. "а", літньої кухні літ. "Б", сараю літ. "В", душа літ. "Г", вбиральні літ. "Д" споруди №1-3, розташованих на земельній ділянці площею 0,0802 га, ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, встановив факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, що відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та визнав за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 49-50).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2013 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено (а.с. 96-98).

21 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з заявою про поворот виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2013 року, посилаючись на те, що вказане рішення суду першої інстанції було скасовано в апеляційному порядку, що є підставою для повороту виконання судового рішення й зобов'язання Державної реєстраційної служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області скасувати реєстраційний запис про право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1, та визнати за ним право власності на вказаний будинок (а.с. 101-102).

В запереченні проти заяви про поворот виконання рішення суду представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, просила суд у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на те, що вимоги ОСОБА_6 про зобов'язання Державної реєстраційної служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області скасувати реєстраційний запис про право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1, та визнати за ним право власності на вказаний будинок підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а не в порядку ст. 380 ЦПК України (а.с. 119).

Ухвалою суду першої інстанції у задоволенні заяви ОСОБА_6 про поворот виконання рішення суду відмовлено (а.с. 123-124.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й постановити нову ухвалу про задоволення заяви про поворот виконання рішення в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права (а.с. 128-131).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_6, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Статтею 380 ЦПК України передбачено, що питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

У разі неможливості повернути майно в рішенні або ухвалі суду передбачається відшкодування вартості цього майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації.

За судовим рішенням про поворот виконання видається виконавчий лист у порядку, встановленому цим Кодексом.

У статті 381 ЦПК України зазначено, що, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.

Суд розглядає заяву про поворот виконання в судовому засіданні з повідомленням сторін і постановляє ухвалу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_6 не є стороною у справі, по якій рішення суду першої інстанції скасоване й у позові відмовлено.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що законних підстав повороту виконання рішення суду у даному випадку немає, оскільки заявник не є суб'єктом, який має право на звернення до суду з такою заявою. Заявник обрав спосіб захисту свого права, який не передбачений законом, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Доводи заявника ОСОБА_6 в апеляційної скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, не можуть бути прийняті до уваги за таких підстав.

Статті 380, 381 ЦПК України містяться у Розділі УІ ЦПК України "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)".

Аналізуючи вказані норми права, колегія суддів вважає, що з заявою про поворот виконання рішення суду може звернутися лише відповідач у справі про повернення стягнутого з нього за скасованим рішенням майна.

З 01.01.2013 року органи державної реєстрації проводять державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до статей 15, 16, 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703.

Згідно зі статтею 7-1 Закону Укрдержреєстр є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 8 Закону повноваженнями щодо проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень наділені органи державної реєстрації прав. .

Пунктом 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2012 № 1156), визначено, що органами державної реєстрації прав є структурні підрозділи територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Безпосередньо приймає та видає документи, пов'язані з проведенням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстраційна служба районного, районного у містах, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції (пункт 12.18 Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5).

Згідно з частиною сьомою статті 3 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту п'ятого частини 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підставою проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно можуть бути відповідні рішення судів, що набрали законної сили.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторонни правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Форми заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і вимоги до їх заповнення затверджені наказом Міністерства юстиції від 17.04.2012 № 595/5 "Про впорядкування відносин, пов'язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зареєстрованим в Міністерстві юстиції 20.04.2012 за № 590/20903.

Відповідно до статті 26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Процедуру проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2012 № 1156).

Аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що діючим законодавством України визначено процедуру державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та скасування державної реєстрації органами державної реєстрації прав виключно за заявницьким принципом.

Вимоги ОСОБА_6 про зобов'язання Державної реєстраційної служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області скасувати реєстраційний запис про право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1, та визнати за ним право власності на вказаний будинок мають бути розглянути в порядку позовного провадження, а не в порядку передбаченому ст. ст. 380, 381 ЦПК України.

Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

Отже, законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції й постановлення нової ухвали про задоволення заяви про поворот виконання рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч.1 п. 1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік