Справа № 2-211/12
Провадження № 2/752/720/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Новак А.В., при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби з питань національної культурної спадщини, Державного агентства земельних ресурсів України (Держземагенство України) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Спасо-Преображенська парафія Української православної церкви, Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра(чоловічий монастир) Української Православної Церкви, Київська міська рада, Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання недійсними Державних актів на право приватної власності на землю, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та повернення земельних ділянок державі,-

встановив:

позивач звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державної служби з питань національної культурної спадщини, Державного агентства земельних ресурсів України (Держземагенство України) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Спасо-Преображенська парафія Української православної церкви, Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра(чоловічий монастир) Української Православної Церкви, Київська міська рада, Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання недійсними Державних актів на право приватної власності на землю, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та повернення земельних ділянок державі.

Судом при відкритті провадження у справі було відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування п. п. 31-33 рішення Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099.

В ході розгляду даної справи до участі в справі було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору - Спасо-Преображенська парафію Української православної церкви, Свято-Успенську Києво-Печерську Лавру(чоловічий монастир) Української Православної Церкви, Київську міську раду, Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації.

Також судом було залучено правонаступників осіб, в інтересах яких в собі держави до суду звернувся прокурор, а саме юридичних осіб - Державну службу з питань національної культурної спадщини, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагенство України).

Позивач мотивував свої вимоги тим, що рішенням Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і для ведення садівництва» було затверджено проект відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_1, ОСОБА_5

Також на підставі зазначеного позивачем рішення було затверджено проект відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2, у власність ОСОБА_8

Як вказує позивач на підставі зазначеного рішення відповідачу ОСОБА_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122752, виданого на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099 та ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122754, виданого на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099, а також ОСОБА_8 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122753, виданого на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099.

29.04.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 в місті Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 1738.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 було видано Державний акта на право власності на землю серії ІІІ-КВ № 145556(АДРЕСА_3, м. Київ).

10.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_10 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 в місті Києві, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Гапонюк Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 15-14.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050192 (АДРЕСА_3, м. Київ, 1/2) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050193 (АДРЕСА_3, м. Київ, 1/2).

22.09.2003 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 6394.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_6 було видано Державний акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 148838(АДРЕСА_8 м. Київ).

22.09.2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_5 в місті Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 6397.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_6 було видано Державний акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 148837(АДРЕСА_6, м. Київ).

Позивач вказує, що оскільки Рішення Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і для ведення садівництва» в частині затвердження проекту відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8 є незаконним, то відповідно і Державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки видані незаконно.

Також, як зазначає позивач визнанню недійсними підлягають і укладені між відповідачами договори купівлі-продажу та видані на їх підставі Державні акти на право власності на земельні ділянки.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви та пояснила, що згідно із ст. 203, 215 ЦК України та з урахуванням факту того, що рішення Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і для ведення садівництва» в частині затвердження проекту відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1, у власність ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8 є незаконним то відповідно і Державні акти на право власності на земельні ділянки та договори купівлі-продажу земельних ділянок є недійсними.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні зазначила, що дійсно станом на день розгляду справи рішення Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і для ведення садівництва» є чинним а правових підстав на обґрунтування незаконності видачі Державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання укладених договорів купівлі-продажу земельних ділянок, суду навести не може і повністю посилається на текст позовної заяви.

Незважаючи на такі пояснення, просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсними Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122752, виданий ОСОБА_1 на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122754, виданий ОСОБА_5 на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122753, виданий ОСОБА_8 на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099.

Визнати недійсним Державний акта на право власності на землю серії ІІІ-КВ № 145556, виданий ОСОБА_2

Визнати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050192, виданий ОСОБА_3 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050193, виданий ОСОБА_10

Визнати недійсними Державний акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 148838, виданий ОСОБА_6

Визнати недійсними Державний акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 148837, виданий ОСОБА_6

Також представник позивача просила суд визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок укладених:

- 29.04.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 1738;

- 10.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_10, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Гапонюк Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 15-14;

- 22.09.2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_5 в місті Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 6397;

- 22.09.2003 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 6394.

Крім того, представник позивача просила суд ухвалити рішення, яким повернути земельні ділянки на АДРЕСА_9

Представник Державного агентства земельних ресурсів України (Держземагенство України) в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила таку задовольнити.

Представник Державної служби з питань національної культурної спадщини в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду лист з клопотанням вирішити справу на підставі наявних у справі доказах.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_3, який діяв в своїх інтересах та є представником відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог позову, вважаючи такий безпідставним і необґрунтованим. Крім того просили суд застосувати наслідки пропуску позовної давності, про що подали суду відповідну заяву.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи, судом повідомлялися.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Спасо-Преображенської парафії Української православної церкви, Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври(чоловічий монастир) Української Православної Церкви в судовому засіданні при вирішенні спору поклалися на розсуд суду з посиланням на письмові пояснення надані до матеріалів справи.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору- Київська міська рада, Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації в судове засідання не забезпечили явку своїх представників.

Заслухавши представників сторін, представників третіх осіб, що з'явилися, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Рішенням Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і для ведення садівництва» було затверджено проект відведення земельних ділянок по АДРЕСА_7 у власність ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122752, виданого на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099 та ОСОБА_5 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122754, виданого на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099, а також ОСОБА_8 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 122753, виданого на підставі рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року за № 122/1099.

29.04.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 в місті Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 1738.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 було видано Державний акта на право власності на землю серії ІІІ-КВ № 145556(АДРЕСА_3, м. Київ).

10.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_10 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 в місті Києві, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Гапонюк Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 15-14.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050192 (АДРЕСА_3, м. Київ, 1/2) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050193 (АДРЕСА_3, м. Київ, 1/2).

22.09.2003 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 6394.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_6 було видано Державний акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 148838(АДРЕСА_8 м. Київ).

22.09.2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_5 в місті Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 6397.

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу, ОСОБА_6 було видано Державний акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 148837(АДРЕСА_6, м. Київ).

Як зазначалося судом вище, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва при відкритті провадження у справі було відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування п. п. 31-33 рішення Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099 та роз'яснено позивачу право звернутися з такою вимогою до відповідного Адміністративного суду.

З матеріалів ухвали Окружного Адміністративного суду міста Києва постановленій у адміністративній справі за позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України та Державної служби з питань національної культурної спадщини до Київської міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Спасо-Преображенська парафія у Голосіївському районі міста Києва Української православної церкви про визнання протиправним та скасування п.п. 31-33 рішення № 122/1099 від 21.12.200 року, вбачається, що суд ухвалив позовну заяву заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України та Державної служби з питань національної культурної спадщини залишити без розгляду із застосуванням правил статті 100 КАС України.

Тобто, станом на день ухвалення даного рішення суду, рішення Київської міської ради від 21.12.2000 року за № 122/1099 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків та господарських будівель і для ведення садівництва», яким було затверджено проект відведення земельних ділянок по АДРЕСА_7 у власність ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8.(п.п. 31-33) є чинним та у встановлений законом спосіб не скасовано.

Оскільки зазначене рішення є законним, відповідно суд не вбачає підстав незаконності видачі оспорюваних Державних актів на право приватної власності на землю, а так само і підстав для визнання їх недійсними і так само не вбачає підстав для визнання недійсними орспорюваних договорів купівлі-продажу земельних ділянок з підстав зазначених у позові заступником прокурора міста Києва.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

в задоволенні позову заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби з питань національної культурної спадщини, Державного агентства земельних ресурсів України (Держземагенство України) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Спасо-Преображенська парафія Української православної церкви, Свято-Успенська Києво-Печерська Лавра(чоловічий монастир) Української Православної Церкви, Київська міська рада, Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання недійсними Державних актів на право приватної власності на землю, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та повернення земельних ділянок державі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак