РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22366/14-ц

пр. № 2/759/1890/15

17 березня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

ФОП ОСОБА_3

про стягнення (повернення) авансових платежів за договором та відшкодування

штрафних санкцій, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_3 та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 5 000 грн. грошових коштів за неналежне виконання договору, а з відповідача ФОП ОСОБА_3 просила стягнути 45 000 грн. авансових платежів і штраф в сумі 2 716 грн. 85 коп. за неналежне виконання договору, посилаючись на наступні обставини. Вона є власником торгової марки ІНФОРМАЦІЯ_1 і 07.03.2014р. уклала із ОСОБА_2 договір доручення, за умовами якого ОСОБА_2 зобов*ячався здійснювати представництво її інтересів під час пошуку контрагента на розробку сайту інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, забезпечення виконання з ним договору на розробку сайту на вигідних для неї умовах та контроль за належним виконанням договору зі сторони виконавця. Як повірений відповідач ОСОБА_2 отримав від неї 5 000 грн. 07.04.2014р. між нею і ФОП ОСОБА_4 був укладений догові про розробку сайту №РС-07042014 та погоджено Технічне завдання. Як замовник за вказаним договором вона 10.04.2014р. здійснила передоплату ФОП ОСОБА_3 в сумі 33 750 грн. згідно квитанції №12350.94.4 і в сумі 11 400 грн. згідно квитанції №12350.94.6, а 20.06.2014р. здійснила передоплату в сумі 45 000 грн. згідно квитанції №12350.310.2. Однак, відповідач ФОП ОСОБА_3 як виконавець за договором про розробку сайту №РС-07042014 від 07.04.2014р. не виконав в повному обсязі свого обов*язку згідно із погодженим Технічним завданням, оскільки станом на 01.09.2014р. мали місце суттєві зауваження щодо роботи веб-сайту, робота якого не була коректною, а відповідач ОСОБА_2 як повірений не проконтролював та не забезпечив належне виконання виконавцем умов договору. У зв*язку із чим вона 01.09.2014р. на підставі пункту 9.3. договору про розробку сайту №РС-07042014 направила відповідачу ФОП ОСОБА_3 вимогу про розірвання договору в односторонньому порядку та повернення частини передоплати в сумі 45 000 грн. Вимога аналогічного змісту була направлена нею повторно 12.09.2014р., яку відповідач отримав 15.09.2014р., але не виконав. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 повинен повернути їй 5 000 грн. за договором доручення, а відповідач ФОП ОСОБА_3 повинен повернути їй 45 000 грн. авансового платежу за договором про розробку сайту №РС-07042014 від 07.04.2014р., як безпідставно отримані кошти, оскільки мета договорів не досягнута і робота виконана не у відповідності до договірних умов і Технічного завдання, а також штраф в сумі 2 716 грн. 85 коп., передбачений пунктом 5.7. вказаного вище договору. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 526, 849, 1212 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на невиконання відповідачами належним чином договірних умов.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову щодо даного відповідача заперечувала, посилаючись на те, що дійсно ФОП ОСОБА_3 не в повному обсязі здійснив розробку веб-сайту інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, який працював не коректно, у зв*язку із чим він на виконання договору доручення, укладеного 07.03.2014р. із позивачкою, 01.09.2014р. уклав із ФОП ОСОБА_5 договір про розробку сайту інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, який, також, підтвердив, що сайт мав технічні недоліки щодо його створення, які були усунуті ФОП ОСОБА_5 і 26.12.2014р. та 30.12.2014р. між ним і позивачкою були підписні акти прийому-передачі виконаних робіт, що підтверджує виконання ним договору доручення. А тому вважала, що в позові в цій частині слід відмовити.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_3 проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також на те, що позивачка як замовник в порушення договору на розробку сайту не надала ФОП ОСОБА_3 всі необхідні інформаційні і графічні матеріали для запуску сайту відповідно до умов пункту 3.2.3. договору про розробку сайту. Фактично сайт був функціонально завершений і була досягнута договірна мета щодо можливості купівлі товарів через сайт. Відповідач не отримував конструктивних зауважень щодо роботи сайту, а навпаки, він як виконавець виконував усі побажання замовника. Крім цього, вказав про те, що позивачкою була прострочена оплата в сумі 45 000 грн., яка була здійснена лише 20.06.2014р., а не протягом п*яти банківських днів з дати виставлення рахунку, про що передбачено в пункті 4.2. договору про розробку сайту. Ним був направлений позивачці акт приймання-передачі виконаних робіт, який позивачкою йому повернутий не був і він не отримав мотивованої відмови прийняти роботу, а тому вважає, що виконана ним робота по розробці сайту позивачкою була прийнята. У зв*язку із наведеним, просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником знаку для товарів і послуг ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 71-72 - копія свідоцтва).

07.03.2014р. ОСОБА_1 уклала із ОСОБА_2 договір доручення, за умовами якого ОСОБА_2 зобов*язався здійснювати представництво її інтересів під час пошуку контрагента на розробку сайту інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, забезпечення виконання з ним договору на розробку сайту на вигідних для неї умовах та контроль за належним виконанням договору зі сторони виконавця (а.а. 8-10 - копія договору).

Як повірений 07.06.2014р. відповідач ОСОБА_2 отримав від позивачки 5 000 грн., що підтверджується розпискою (а.с. 11 - копія).

07.04.2014р. між ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_4 був укладений договір на розробку сайту №РС-07042014 (а.с. 12-21 - копія договору) та погоджено Технічне завдання (а.с. 22-63 - копія).

Як замовник за вказаним договором вона 10.04.2014р. здійснила передоплату ФОП ОСОБА_3 в сумі 33 750 грн. згідно квитанції №12350.94.4 (а.с. 64, 65 - копії квитанції і платіжного доручення) і в сумі 11 400 грн. згідно квитанції №12350.94.6 копія квитанції і платіжного доручення), а 20.06.2014р. здійснила передоплату в сумі 45 000 грн. згідно квитанції №12350.310.2. (а.с. 68, 69 - копія квитанції і платіжного доручення).

Представник відповідача ФОП ОСОБА_4 надав суду копію претензії ОСОБА_2 від 01.09.2014р. (а.с. 99-102) і копію акту приймання-передачі від 04.09.2014р., який містить підпис лише ФОП ОСОБА_6 (а.с. 103).

В судовому засіданні був досліджений оригінал поштового повідомлення від 15.09.2014р. про отримання ФОП ОСОБА_4 повідомлення про дострокове розірвання договору про розробку сайту і повернення авансового платежу в сумі 45 000 грн.

В матеріалах справи є договір про розробку сайту від 01.09.2014р., укладений між позивачкою і ФОП ОСОБА_5 і додаткова угоди до нього від 15.12.2014р. (а.с. 137-142, 143 - копія договору і додаткової угоди), а також акти прийому-передачі виконаних робіт від 26.12.2014р. і від 30.12.2014р. (а.с. 144-145, 146-147 - копії актів), укладених між тими ж сторонами на виконання цього договору.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами існують договірні правовідносини.

Згідно частини 1 ст.629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 615 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов*язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов*язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов*язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов*язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов*язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов*язання або воно припиняється.

За правилами частини 1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному спірному випадку пункт 9.3. договору про розробку сайту містить право сторін достроково розірвати договір в порядку і на умовах, передбачених цим договором і ЦК України.

Згідно частини 2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов*язання сторін припиняється, а відповідно до частини 4 цієї ж норми права, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов*язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором або законом.

З правового змісту вказаної вище правової норми випливає, що сторони, у разі розірвання договору, мають право вимоги те, що не було виконано за цим договором.

Як вказувала позивачка, відповідач ФОП ОСОБА_3 як виконавець за договором про розробку сайту №РС-07042014 від 07.04.2014р. не виконав в повному обсязі свого обов*язку згідно із погодженим Технічним завданням, оскільки станом на 01.09.2014р. мали місце суттєві зауваження щодо роботи веб-сайту, робота якого не була коректною.

Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано, зокрема, акту приймання-передачі виконаних робіт відповідно до пункту 5.9. договору про розробку сайту.

Частина 1 ст.1212 ЦК України визначає про те, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов*язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов*язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодо відпала.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, враховуючи те, що правова підстава, згідно якої відповідачем ФОП ОСОБА_3 були отримані авансові грошові кошти від позивачки в сумі 45 000 грн., що з врахуванням інфляційного збільшення згідно ст.625 ЦК України становить 48 317 грн. 23 коп., в подальшому відпала, а тому суд визнає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, на підставі пункту 5.7. договору про розробку сайту з відповідача ФОП ОСОБА_3 підлягає стягненню 2 716 грн. 85 коп. штрафу за порушення строків виконання робіт, оскільки доказів в спростування такого розрахунку суду не надано.

Враховуючи ті обставини справи, що відповідач ОСОБА_2 в кінцевому результаті виконав свій обов*язок договору доручення від 07.03.2014р., а саме: стосовно досягнення мети розробки функціонального сайту інтернет-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актами приймання-передачі робіт, укладеними між позивачкою і ФОП ОСОБА_5, суд вважає, що таким чином відповідач ОСОБА_2 виконав взяті на себе перед позивачкою договірні зобов*язання, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 610, 614, 615, 626, 629, 651, 653, 1212 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво НОМЕР_3, юридична адреса: 29000, АДРЕСА_1, поштова адреса: 03115, АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що зареєстрована в АДРЕСА_2, шляхом перерахування на р/р №4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904, невикористаний авансовий платіж з врахуванням інфляції в сумі 48 317 грн. 23 коп. і 2716 грн. 85 коп. штрафу, за порушення строків виконання робіт за договором, а всього: 51 034 (п*ятдесят одна тисяча тридцять чотири) грн. 08 коп., а також 510 грн. 34 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: