Провадження № 2/742/1658/15
Єдиний унікальний № 742/3769/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді: Зарічна Л.А.,

при секретарі: Геєць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Як вказує ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, за час перебування у шлюбі із відповідачем у них 18 листопада 2013 року народився син ОСОБА_3. Мотивуючи тим, що батько матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зважаючи на законність своїх вимог. Відповідач їх визнав частково та вказав, що згоден сплачувати такі, але з перерахуванням таких на банківську картку та позбавленням права позивачки розпоряджатися такими до досягнення сином повноліття.

Вислухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних причин:

Судом встановлено, що ОСОБА_2та ОСОБА_115 жовтня 2010 року зареєструвалишлюб, про що було складено актовий запис за № 1703 (а.с.4), та є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія її свідоцтва про народження (а.с.5).

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від цього обовязку відповідач, який є батьком дитини, ухиляється, дитина перебуває на повному утриманні позивачки.

Згідно ст.181 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Також, згідно «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та «Декларації прав дитини», інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Суд не може погодитися із твердженням відповідача про позбавлення позивачки права користуватися коштами до досягнення сином повноліття, оскільки такі суперечать законодавству та інтересам дитини, оскільки самостійно дитина не здатна добувати засоби для існування, утримувати себе сама до повноліття. В даний час законодавець поклав такий обовязок на батьків. Аліменти кошти особливого призначення, щоденні витрати на утримання та виховання дитини, а тому їх належить використовувати для забезпечення потреб дитини, контроль за цільовим використанням якими покладено на орган опіки та піклування.

За таких обставин, суд, враховуючи вищевикладене, вважає, що позов ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини необхідно задовольнити, та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

На підставі наведеного, ст.ст. 180-183 СК України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в/м 12АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2015 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 478 грн.20 коп. судового збору по справі.

Рішення в частині стягнення аліментних платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: Л.А.Зарічна