Справа №307/1194/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Собослой Г.Г.

суддів: Бондаренка Ю.О.,Куцин М.М.,

при секретарі: Маринець Д.М.

за участю - ОСОБА_1 та представниківВонігівської сільської ради - Олаг Ю.П. та Габор Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою Вонігівської сільської ради, на рішення Тячівського районного суду від 12 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Вонігівської сільської ради, ОСОБА_5 про скасування рішення сільської ради та встановлення меж суміжної земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що вона разом з сім'єю проживає в двохповерхому житловому будинку АДРЕСА_1, який складається з двох окремих квартир.

Рішенням Тячівського районного суду від 5 травня 2008 року за позивачкою визнано право власності на квартиру №2, а за відповідачем ОСОБА_5 визнано право власності на квартиру №1. На підставі даного рішення суду Тячівським РПТУ за №249 від 29 грудня 2008 року посвідчено право власності за позивачкою на квартиру АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності на цю квартиру.

Позивачка звернулася у Вонігівську сільську раду із заявою про надання їй рішення ради про надання дозволу на розробку із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням Вонігівської сільської ради №340 від 8 грудня 2013 року позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку з тим, що для обслуговування вбудованого чи прибудованого приміщення в багатоквартирному будинку земельну ділянку надати неможливо, оскільки неможливо створити об'єкт земельних відносин, не порушуючи єдиний комплекс майна, так як житловий будинок належить співвласникам на праві спільної власності, а тому земельна ділянка має перебувати і спільній власності.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Тячівського районного суду від 5 вересня 2014 року позов задоволено.

Скасовано рішення двадцять другої сесії шостого скликання Вонігівської сільської ради №340 від 8 лютого 2014 року "Про надання дозволу на розробку із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність" в частині відмови ОСОБА_4 у надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої по АДРЕСА_1

Зобов'язано Вонігівську сільську раду розділити земельну ділянку пропорційно часткам, які належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1

Стягнуто з Вонігівської сільської ради на користь ОСОБА_4 243 грн.60 коп. сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням Тячівського районного суду від 11 грудня 2014 року відмовлено в заявлених позовних вимогах ОСОБА_4 про встановлення межі довжиною 11.83 м. між земельною ділянкою що у її користуванні та земельною ділянкою що у користуванні ОСОБА_5 під кутом 90 градусів від середини будинку до межі АДРЕСА_1, при тому, щоб ширина земельної ділянки ОСОБА_4 становила 16 м.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представників Вонігівської сільської ради - Олаг Ю.П. та Габор Я.І., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_4, яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст.ст.120,125,126,152 ЗК України, ст.ст. 319,321,386,391 ЦК України констатував, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту є надуманою та не законною і відповідач не надав доказів,що спірний будинок належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Даний висновок суду не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 5 травня 2008 року визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ТзОВ "Верховина" дійсним.

Визнано договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ТзОВ "Верховина" - дійсним.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням двадцять другої сесії шостого скликання від 8.02.2014 року №340 Вонігівської сільської ради відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої у АДРЕСА_1 площею 0,1769 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними спорудами, у зв'язку з тим, що надати земельну ділянку для обслуговування вбудованого чи прибудованого приміщення в багатоквартирного будинку неможливо, оскільки неможливо створити об'єкт земельних відносин - земельну ділянку, не порушуючи єдиний комплекс майна, оскільки житловий будинок належить співвласникам на праві спільної власності та і земельна ділянка має перебувати у спільній власності, або користуванні.

Статтею 42 ЗК України визначено порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будівлі, споруди та прибудинкові території, які визначаються власниками. У разі приватизації громадянам багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може надаватися у користування об'єднанню власників.

Згідно ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне ,електричне,сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Таким чином, Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації у травні 2008 року на підставі рішення суду від 5 травня 2008 року проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_4 і цей будинок зареєстрований, як багатоквартирний, поділу багатоквартирного будинку на окремі дворогосподарства здійснено не було і земельна ділянка знаходиться в користуванні співвласників, а чинним земельним законодавством не передбачено здійснення приватизації окремих земельних ділянок співвласниками багатоквартирного будинку, а тому Вонігівська сільська рада правомірно відмовила позивачці у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Разом з тим, суд першої інстанції зобов'язав Вонігівську сільську раду розділити земельну ділянку пропорційно часткам, які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 і така позовна вимога позивачем не заявлялась.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_4 слід відмовити із вищезазначених підстав

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, ст.ст.355,382 ЦК України, ст. 42 ЗК України, судова колегія, -

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Вонігівської сільської ради - задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 12 березня 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.