Справа № 363/4909/14 Головуючий у І інстанції Скарлат О.І.
Провадження № 22-ц/780/126/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба
Категорія 1 02.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Кулішенка Ю.М., Сержанюка А.С.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про виділення частки із спільної часткової власності, посилаючись на те, що вона спільно з ОСОБА_1 являються співвласниками житлового будинку та надвірних будівель АДРЕСА_1 у співвідношенні - 1/6 частка її власність, та 5/6 частка - власність ОСОБА_1 Після оформлення часток спірного будинку, між сторонами склалися неприязні відносини, ОСОБА_1 створює їй перешкоди у доступі до приміщень, якими фактично володіє вона.

Позивач просила виділити їй 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідну частину надвірних будівель згідно варіантів судової експертизи, стягнути з ОСОБА_1 на її користь судовий збір.

При розгляді справи, ОСОБА_2 змінила предмет позову, подавши про це заяву в якій посилалась на те, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної відповідно до ухвали суду, виділити їй 1/6 частину житлового будинку не вбачається за можливе, а тому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію вартості 1/6 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в розмірі 130 860 грн. та судові витрати за сплату судового збору.

ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, посилаючись на те, що вона є власником 5/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1, а 1/6 частина вказаного будинку належить ОСОБА_2

ОСОБА_1 зазначає, що з березня 1982 року ОСОБА_2 у спірному будинку не проживає, перешкоджає у благоустрої побутових умов, користуючись статусом співвласника частки спадкового майна, не проводить в ньому ремонтні роботи, не сплачує комунальні послуги.

Просила суд зобов'язати її сплатити ОСОБА_2 матеріальну компенсацію вартості частки ОСОБА_2 у спільному майні спадщини в сумі 11 710,50 грн., припинити право ОСОБА_2 на 1/6 частку у спільному майні спадщини та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у сумі 702,63 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільній частковій власності задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку виділу частки із спільної часткової власності, грошову компенсацію вартості 1/6 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в розмірі 130 860 грн.

Після виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/6 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в розмірі 130 860 грн. припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2011, 23 грн.

В задоволення решти позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила, скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року і направити справу на новий розгляд до іншого суду Київської області. Зазначила, що при розгляді справи порушено вимоги чинного законодавства, зокрема, що стосується доказів та законності і обґрунтованості рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року скасуванню і по справі необхідно ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку та надвірних будівель АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок, ОСОБА_2 є власником 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 березня 2004 року.

Власником 5/6 частини спірного будинку є відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.03.2004 року та договору дарування від 18.05.2004 року.

Сторонами не заперечувалося у суді той факт, що між ними відсутні будь-які стосунки, позивач ОСОБА_2 в будинку не проживає, угоди про порядок користування спірним будинком між ними не досягнуто.

За клопотанням ОСОБА_2, по даній справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої, дійсна (ринкова) вартість земельних поліпшень (житлового будинку та надвірних будівель) по АДРЕСА_1, що становить 785 158,00 грн., з яких: вартість житлового будинку становить 431 837,00 грн.; вартість надвірних будівель становить 353 321,00 грн.

Приймаючи до уваги: наявну загальну площу житлового будинку; об'ємно-планувальне рішення житлового будинку (згідно даних наданого для дослідження технічного паспорту БТІ від 19.03.2006 року); ідеальні частки співвласників в одиницях площі; надані для дослідження документи; вимогою нормативних документів, розділити житловий будинок АДРЕСА_1 між співвласниками згідно їх ідеальних часток 1/6 та 5/6 та вимог нормативної документації не вбачається за можливе, оскільки площі в житловому будинку, що відповідає ідеальній частці співвласника, а саме 1/6 частки, та становить 16,8 кв.м., недостатньо для влаштування ізольованої квартири, яка б відповідала вимогам нормативних документів, а саме п. 2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові Будинки. Основні положення».

Грошова вартість частки ОСОБА_2 (1/6 частки) становить: 130 860,00 грн. з яких: у вартості житлового будинку частка становить 71 973,00 грн., у вартості надвірних будівель та споруд частка становить 58 887,00 грн.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

В частині ч. 3 ст. 319 ЦК України вказано, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За правилами ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникамзабезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частково власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди, спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен зі співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є в спільній частковій власності.

За неможливості такого виділу у зв'язку з неподільністю речі (ч. 2 ст. 183 ЦК України) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону, у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що передбачене ч. 2 цієї норми право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації є законним, тому, вимога ОСОБА_2 про компенсацією ОСОБА_1 належної їй вартості 1/6 частини спірного будинку з надвірними будівлями і спорудами підлягає задоволенню в розмірі, визначеному Актом судової будівельно-технічної експертизи № 1133/14-43/11415/14-43 від 22.08.2014 року так як право вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_1 не доведені підстави своїх вимог щодо розміру компенсації за частку у спільному майні, а тому, її вимоги про задоволення зустрічного позову не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, та про відмову ОСОБА_1 в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/6 частину належної ОСОБА_2 вартості будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в розмірі 130860 грн. та судовий збір в сумі 1.308.60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: