Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Рівненської філії на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: цехова профспілкова організація цеху телекомунікаційних послуг №1, профспілкова організація Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді електромеханіка електрозв'язку групи технічної експлуатації станційних та лінійних споруд дільниці технічної експлуатації станційних та лінійних споруд №1 м.Острог Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» з 13 січня 2015 року.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1635 грн. 57 коп.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 700 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ПАТ «Укртелеком» в особі Рівненської філії подало на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що з метою створення ефективної системи управління товариством та підвищення продуктивності праці 31.10.2014 ПАТ «Укртелеком» видано наказ №583 «Про скорочення чисельності та штату працівників». Дії адміністрації ПАТ Укртелеком в особі Рівненської філії вважає правомірними, оскільки скорочення у ПАТ «Укртелеком» фактично відбулось, процедура скорочення проведена з дотриманням вимог чинного законодавства: позивача було попереджено за два місяці про скорочення, подання директора Рівненської філії надано в письмовій формі та з дотриманням визначених законодавством строків з проханням до виборного органу первинної профспілкової організації дати згоду на звільнення працівника, пропонувалась посада спеціаліста з постачання в м.Рівне та інші посади, які були в наявності в юридичній особі, про що ознайомлена позивач під підпис.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці надається працівникам з більш високою кваліфікацією, що було дотримано при звільненні позивача, та пояснено в судовому засіданні.

В матеріалах справи відсутній будь-який доказ належний або допустимий, що первинна профспілка Острозького Цеху №1 має статус місцевої профспілки працівників про створення первинного осередку Острозького Цеху №1 профспілки працівників, суду не надано. Такий порядок легалізації професійних спілок та їх об'єднань визначений ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Зокрема, зазначено, що профспілки, їх об'єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Первинна профспілкова організація письмово не повідомляла про це роботодавця, однак це залишено поза увагою суду, а будь-яких доказів на спростування суд не наводить.

Представником відповідача надавались пояснення щодо порушення строків повідомлення роботодавця про прийняте первинною профспілковою організацією рішення у наданні згоди чи її відмові на скорочення позивача. В триденний термін роботодавця про прийняте рішення письмово повідомлено не було та будь-які докази про це у справі відсутні.

Судом не враховані вимоги норм процесуального права щодо з'ясування обставин, які є предметом доказування, на підставі допустимих доказів і не були витребувані у третьої особи без самостійних вимог профспілки Острозького цеху №1 оригінали доданих до позову документів про які заявляв представник відповідача. Під час розгляду судової справи оголошувалась перерва та профспілка Острозького цеху №1 повинна була надати оригінали протоколів, однак був наданий один протокол за №1 від 23 грудня 2014 року.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що предметом доказування є те, що позивач є членом виборного профспілкового органу, при звільненні якого не дотримані вимоги звільнення та переваги, а такими доказами є заява, членський квиток та особова картка члена профспілки, а також скасований наказ про звільнення, однак таких доказів по справі немає. Вважає, що внаслідок порушення норм процесуального права місцевий суд прийшов до передчасного висновку про задоволення позову.

Не обґрунтованим вважає і стягнення моральної шкоди, оскільки вона не підтверджується жодним доказом.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що при її звільненні було порушено норми трудового законодавства, а отже її вимоги про поновлення на попередній посаді підлягають задоволенню з виплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у зв'язку із спричиненням моральних страждань.

Проте такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі та вимогам закону, а тому таке рішення, відповідно до правил ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 просила поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, однак не ставила питання про визнання наказу про її звільнення незаконним і з цього приводу судом рішення не приймалося.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 40-к від 12 січня 2015р. звільнена з посади електромеханіка електрозв'язку групи технічної експлуатації станційних та лінійних споруд № 1 м. Острога Рівненської філії ПАТ „Укртелеком" по п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників. ( а.с. 20)

Перед звільненням ОСОБА_1 10 листопада 2014р. була письмово повідомлена про майбутнє звільнення ( а.с. 15).

12 грудня 2014р. директор філії ПАТ „Укртелеком" у відповідності до ст. 43 КЗпП України звернувся до голови цехової профспілкової організації ЦТП №1 м. Острога з поданням на отримання попередньої згоди на розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.16).

Відповідно правил ч. 5 ст. 43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору.

Представник первинної профспілкової організації цеху телекомунікаційних послуг № 1 м. Острога надав суду витяг з протоколу засідання цехового комітету від 23 грудня 2014р. № 1, відповідно до якого цеховий комітет не надав згоди на звільнення ОСОБА_1( а.с. 18). За його словами цей протокол був наданий в триденний строк адміністрації ПАТ „Укртелеком" через посильного, однак достатніх та переконливих доказів на підтвердження цього суду не надано.

Проти отримання такого повідомлення категорично заперечили представники відповідача.

За їх словами, у зв'язку з неотриманням відповіді на їх подання, у відповідності до ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" вони звернулися з таким же поданням до профспілкової організації Рівненської філії ПАТ „Укртелеком" як до вищестоящої організації по відношенню до первинної профспілкової організації цеху телекомунікаційних послуг № 1 м. Острога, оскільки ОСОБА_1 була заступником голови профкому останньої.

Постановою президії комітету по РФ ПАТ „Укртелеком" № П-17-28 від 29.12.2014р. адміністрації Рівненської філії ПАТ „Укртелеком" таку згоду отримала.( а.с. 19).

Враховуючи досліджені судом докази по справі, колегія суддів приходить до висновку, що у зв'язку з неотриманням рішення первинної профспілкової організації про розгляд подання про дачу попередньої згоди на звільнення ОСОБА_1 та отримання такої згоди вищестоящою профспілковою організацією, остання на законних підставах була звільнена із займаної посади по п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Законним звільнення ОСОБА_1 колегія суддів вважає ще і з тих підстав, що відмовляючи у попередній згоді на її звільнення, первинна профспілкова організація не обґрунтувала своє рішення, як того вимагає ч.7 ст. 43 КЗпП України. Відповідно до цієї норми, у разі якщо у рішенні немає обґрунтування відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

З витягу із протоколу засідання цехового комітету № 1 від 23 грудня 2014р. вбачається, що на обґрунтування відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору цеховий комітет послався на ст. 252 КЗпП України та ст. 42 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". Однак ці норми права лише передбачають гарантії для працівників підприємств...., обраних до профспілкових організації при їх звільненні з ініціативи адміністрації підприємств ..., а отже не є його обґрунтуванням.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що первинна профспілкова організації не навела обґрунтування своєї відмови і наданні згоди на розірвання трудового договору, а тому відповідач мав право звільнити ОСОБА_1 не зважаючи на наявність такого рішення цехового комітету.

При звільненні ОСОБА_1 були дотримані вимоги і інших норм трудового законодавства, зокрема їй пропонувалися інші вакантні посади, та враховано її переважне право перед іншими працівниками на залишення на роботі.

Оскільки звільнення ОСОБА_1 проведено без порушення норм трудового законодавства, а тому підстав для задоволення її вимог немає.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмов ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Рівненської філії задовольнити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24 березня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: цехова профспілкова організація цеху телекомунікаційних послуг №1, профспілкова організація Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

А.М. Шеремет