Справа №577/5380/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Лебедько М. М.
Номер провадження 22-ц/788/90/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Попруги С. В.

за участю секретаря - Пархоменко А.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Конотопський міський відділ управління державної міграційної служби України в Сумській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 13 жовтня 1995 року.

У вказаному будинку в якості наймача жилого приміщення з 3 червня 2014 року зареєстрована онука позивачки ОСОБА_3.

Крім того вказує, що її онука постійно проживає у знайомого в АДРЕСА_2

Відповідачка до досягнення віку 27 років не мала паспорту.

У червні 2014 року попросила зареєструвати її в будинку, щоб отримати паспорт, запевняючи що буде вести себе добре, не ображати та надавати кошти за проживання.

Проте, з 04 червня 2014 року, тобто з часу реєстрації, без поважних на то причин в жилому приміщенні не проживає, але періодично приходить, вчиняє сварки та нецензурно її лає.

Вона не стала членом її сім"ї, а фактично є наймачем жилого приміщення.

У зв"язку з чим посилаючись на ч.2 ст. 167 ЖК України і просила визнати її такою, що втратила право користування житлом з дня вибуття, тобто з 04 червня 2014 року.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_3 втратившою право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 з дня вибуття з 04 червня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що позивачем не надано доказів проте, що вона вибула на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення. У зазначеному будинку вона проживає з часу свого народження.

Особи, які брали участь у розгляді справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не є членом сім'ї позивача й з 04 червня 2014 року не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, а тому є такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням з часу вибуття відповідно до положень ст.167 ЖК України.

Судом першої інстанції встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 13 жовтня 1995 року.

З 3 червня 2014 року у вказаному житловому будинку зареєстрована її онука ОСОБА_3

Свідки селищний голова ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що з 04 червня 2014 року ОСОБА_3 у будинку позивачки не проживає, а проживає у свого знайомого, але періодично приходить до ОСОБА_4 вчиняє сварки та нецензурно її лає.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно частин 2 та 3 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім'ї має одинока особа.

За змістом положень ч.1 ст.52 ЦПК України близькими родичами є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім'ї або близький родич цих осіб.

Як убачається з будинкової книги щодо прописки громадян, які проживають у АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_3, яка є онукою позивача, що нею і визнається у позові, проживає у зазначеному житловому будинку з часу свого народження, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.7-11).

Отже, висновок суду про відсутність між сторонами по справі родинних сімейних відносин, а відтак і застосування до спірних правовідносин положень ст.167 ЖК країни, є помилковим.

Крім того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про вибуття ОСОБА_3 без поважних причин на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті.

Отже, за встановлених фактичних обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності законних підстав для визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням з 04 червня 2014 року.

Зазначені порушення, згідно п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування оскаржуваного рішення й ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_7 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309 ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2014 року у даній справі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -