Справа № 755/3131/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу "Беревісник", треті особи Головне управління юстиції у місті Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 30,8 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер його батько - ОСОБА_3, після чого відкрилася спадщина на спірну квартиру, у встановлений законом термін та порядку він звернувся до Одинадцятої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.08.2014 року, у зв'язку з помилкою допущеною у правовстановлюючому документів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, однак представником ОСОБА_4 направлено до суду письмові пояснення, де просила на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача - Житлово-будівельного кооперативу "Беревісник" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, однак направив до суд свої письмові пояснення по справі та просив розглядати справу без участі представника третьої особи.

Представник третьої особи - Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_3. (а.с. 5)

Згідно свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3. (а.с. 6)

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до Постанови державного нотаріуса Одинадцятої державної нотаріальної контори від 02.08.2014 року вих. № 5593/02-14 стало відомо, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті його батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно постановлено у відмові у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру. (а.с. 8)

Серед іншого, в постанові встановлено, що з матеріалів спадкової справи № 1187/13, заведеної до майна гр. ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлого батька. З наданих спадкоємцем документів встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири ЖБК, посвідченого Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 09 серпня 1990 року і зареєстрованого в реєстрі за № 1-2646, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 15 серпня 1990 року у реєстровій книзі за № 30151, однак, згідно заяви, спадкоємець просить видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до відповіді КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 10.07.2014 року за КВ-2014 № 64961 право власності на зазначену в заяві квартиру не зареєстровано.

Згідно даних вказаних в договорі купівлі-продажу від 09.08.1990 року вбачається, що ОСОБА_6, проживаюча в АДРЕСА_1 і ОСОБА_3 проживаючий в АДРЕСА_2 уклали дійсний договір за яким, ОСОБА_6 продала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 9)

За інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 06.11.2013 року - квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3, при цьому за інформаційною довідкою від 10.07.2014 року - квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована. (а.с. 10,11)

Згідно довідки ЖБК "Буревісник" № 79 від 03.12.2013 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 року був зареєстрованим та проживав за адресою: АДРЕСА_1 та знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. (а.с. 12)

Позивач звертаючись з позовом до суду вказав на те, що у договорі купівлі-продажу від 09.08.1990 року була допущена помилка, а саме його батько ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1, а не в будинку № 12, яка призвела до неправильної реєстрації купленої квартири в органах БТІ.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрацію прав є обов'язковою.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Згідно Глави 10 п. 4.15., 4.18 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Як встановлено, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документів на майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ст. 321 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положення статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та зароджені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що в розрізі даного спору, позивач має достатні правові підстави для задоволення його позовних вимог щодо визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 30,8 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_3, як спадкоємцем першої черги, оскільки нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавця ОСОБА_3, що на момент смерті належало йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1990 року, помилка в якому не може слугувати причиною в обмежені права позивача на спадкування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу "Беревісник", треті особи Головне управління юстиції у місті Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 182, 328, 392, 1218, 1261, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 88, 131, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу "Беревісник", треті особи Головне управління юстиції у місті Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 30,8 кв.м в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :