Справа №475/91/13- ц 20.01.2015 20.01.2015 20.01.2015
Провадження №22-ц/784/87/15 Суддя по 1 інстанції - Вадовська А.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Рішення

Іменем України

20 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Яценко Л.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2014 року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову позивач посилався на те, що 6 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк), та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав 60 256,35 дол. США строком до 5 грудня 2017 року під 12,29 % річних та зобов'язався належно виконувати умови кредитного договору.

В порядку забезпечення вказаного кредитного зобов'язання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виступили поручителями позичальника, уклавши з Банком 6 грудня 2007 року окремі договори поруки, та зобов'язалися нести солідарну відповідальність з ним у повному обсязі за кредитним договором.

Посилаючись на те, що позичальник неналежно виконував умови кредитного договору, в зв'язку з чим станом на 10 грудня 2012 року утворилася заборгованість в сумі 64 338,23 дол. США, що еквівалентно 514 255,44 грн., яку позивач просив стягнути достроково солідарно з відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позов визнали частково, посилаючись на те, що залишок заборгованості становить 24 000 дол. США, а також просили застосувати позовну давність щодо неустойки та зменшити її розмір, посилаючись на тяжкий матеріальний стан та зростання курсу долару.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2014 року позовні вимоги Банку задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку достроково кредитну заборгованість, яка утворилася станом на 10 грудня 2012 року в сумі 466 092, 54 грн., що еквівалентно 58 312,59 дол. США, із яких:

- 400 748,48 грн., що еквівалентно 50 137,43 дол. США, - заборгованість за кредитом;

- 59 654,71 грн., що еквівалентно 7 463,37 дол. США, - заборгованість за відсотками;

- 5 689,35 грн., що еквівалентно 711,79 дол. США, - пеня.

Стягнуто з кожного з відповідачів на користь Банку по 1 147 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посилаючись на незаконність рішення суду, просили його змінити, зменшивши розмір заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення усієї частини кредитних коштів та відсотків, що залишилися у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики, та пені.

За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частин 1,2, 4 ст. 543 ЦК, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі (ч. 3 ст. 543 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 6 грудня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав 60 256,35 дол. США строком до 5 грудня 2017 року під 12,29 % річних для придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та виплати комісії за цим же кредитним договором у розмірі 1,75 % від суми кредиту.

Позичальник зобов'язався належно виконувати умови кредитного договору та сплачувати на погашення кредиту по 882,79 дол. США щомісячно, згідно графіка.

В цей же день, 6 грудня 2007 року, в порядку забезпечення вказаного кредитного зобов'язання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виступили поручителями позичальника, уклавши з Банком окремі договори поруки, та кожний із них зобов'язався нести солідарну відповідальність з позичальником у повному обсязі за його кредитним договором. Умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Додатковою угодою № 2 до кредитного договору, укладеною між Банком та позичальником 12 жовтня 2011 року, відстрочена сплата кредитних коштів на 6 місяців з 10 листопада 2011 року по 10 квітня 2012 року, в зв'язку з чим і було збільшено розмір мінімального щомісячного платежу з 882,79 дол. США до 1 031,90 дол. США, що не збільшило обсягу відповідальності поручителів (а.с. 47-51).

Зазначене встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2013 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про припинення поруки (а.с. 92-94).

Позичальник неналежно виконував умови кредитного договору, а з 18 січня 2012 року виплати припинив.

Згідно із розрахунком Банку станом на 10 грудня 2012 року утворилося 64 338,23 дол. США, що еквівалентно 514 255,44 грн. (виходячи із курсу 1 дол. США = 7,9930 грн.), із яких:

· 50 137,43 дол. США, що еквівалентно 400 748,48 грн., - заборгованість по кредиту (тіло), зокрема, прострочена заборгованість 3 674,67 дол. США;

· 7 463,37 дол. США, що еквівалентно 59 654,71 грн., - заборгованість по відсоткам, з них прострочена 6 794,71 дол. США;

· 711,79 дол. США, що еквівалентно 5 689,35 грн., - пеня;

· 6 025,64 дол. США, що еквівалентно 48 162,90 грн., - штраф.

В зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитного зобов'язання, 24 липня 2012 року поручителям, як і позичальнику, була направлена письмова вимога про погашення усієї кредитної заборгованості достроково протягом тридцяти календарних днів з дня отримання вимоги, яка отримана ними 4 серпня 2012 року, але не виконана (а.с. 11-13). Тому 22 січня 2013 року Банк звернувся до суду із зазначеним позовом.

Розмір заборгованості за кредитним договором повністю узгоджується з наданими позивачем розрахунком заборгованості з копіями платіжних квитанцій, а також умовами договору. Сплачені позичальником кошти в сумі 35 857,31 дол. США повністю зараховані на погашення кредитного зобов'язання з урахуванням вимог пунктів 3.4 -3.5 кредитного договору щодо черговості його погашення.

Тому доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку заборгованості за кредитним зобов'язанням є безпідставними.

За такого, вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, у кредитора виникло право вимоги до боржника та поручителів, які є солідарними боржниками з позичальником за окремими договорами поруки.

Однак, стягуючи заборгованість з обох поручителів солідарно, суд не звернув уваги на положення ч. 3 ст. 554 ЦК України, про те, що відповідачі не надавали спільної поруки, хоча й уклали договори поруки в один день. Однак ці договори поруки є самостійними, тому кожен із них окремо несе солідарну відповідальність лише з позичальником. На зазначені вимоги закону не звернув уваги суд першої інстанції, тому допустив помилку, яка підлягає виправленню судом апеляційної інстанції.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду.

Колегія також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про зменшення пені з 5 689,35 грн. до 500 грн., в зв'язку з незадовільним майновим станом позичальника та поручителя, оскільки зазначене не узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 551 ЦК України.

До того ж, при вирішенні спору суд першої інстанції не знайшов підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача 6 025,64 дол. США штрафу (еквівалент 48 162,90 грн.), зменшивши розмір стягнутої заборгованості на цю суму.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає зміні на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір за подачу апеляційної скарги, сплата якого відстрочена ухвалою апеляційного суду від 25 грудня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2014 року змінити в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» достроково заборгованість за кредитним договором, укладеним 6 грудня 2007 року з ОСОБА_2, яка утворилася станом на 10 грудня 2012 року в сумі 466 092, 54 грн., що еквівалентно 58 312,59 дол. США, із яких:

- 400 748,48 грн., що еквівалентно 50 137,43 дол. США, - заборгованість за кредитом;

- 59 654,71 грн., що еквівалентно 7 463,37 дол. США, - заборгованість за відсотками;

- 5 689,35 грн., що еквівалентно 711,79 дол. США, - пеня.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» достроково заборгованість за кредитним договором, укладеним 6 грудня 2007 року з ОСОБА_2, яка утворилася станом на 10 грудня 2012 року в сумі 466 092, 54 грн., що еквівалентно 58 312,59 дол. США, із яких:

- 400 748,48 грн., що еквівалентно 50 137,43 дол. США, - заборгованість за кредитом;

- 59 654,71 грн., що еквівалентно 7 463,37 дол. США, - заборгованість за відсотками;

- 5 689,35 грн., що еквівалентно 711,79 дол. США, - пеня.

Рішення суду в іншій частині залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках 1 433 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги - по 715, 60 грн. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: