Номер провадження: 22-ц/785/330/15
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про виселення з гуртожитку та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

28.07.2014 року Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про виселення з гуртожитку та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що у відповідачів немає законних підстав займати кімнати гуртожитку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а також станом на червень 2014 року за ОСОБА_2 значиться заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 5993,15 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх.

Відповідачі в судове засідання не з;явились, надали заперечення на позовну заяву в якому відповідачі частково визнають позовні вимоги, а саме заборгованість у розмірі 5993,15 грн. за надані житлово-комунальні послуги. З виселенням не погоджуються та зазначають, що згідно угод про проживання у гуртожитку від 01.01.2000 року та 01.01.2001 року укладених між ОСОБА_2 та ГБП "Нефон", ОСОБА_2 та його сім'я проживали у спірних кімнатах на законних підставах. Ордер який видав ДПП "Нефон" не зберігся, ДПП "Нефон" було ліквідовано, а тому не можливо звернутися до нього за видачею дублікату ордеру.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2014 року позов Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 5993,19 грн.

У задоволенні позовних вимог Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про виселення з гуртожитку - відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнуто з Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А", судовий збір у розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Рішення суду оскаржує Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" в частині відмови в задоволенні позову про виселення.

В іншій частині рішення суду не оскаржено, тому у відповідності до вимог ст.303 ч.1 ЦПК України не переглядається..

В апеляційній скарзі Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" просить рішення суду в частині відмови в позові про виселення скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині, яким позов задовольнити, стягнути з відповідачів судові витрати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову про виселення відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Суворовської районної адміністрації № 5590-V1 від 29.10.2014року було визнано за ОСОБА_2 право користування двома житловими приміщеннями НОМЕР_2 та НОМЕР_3 і допоміжними приміщеннями: кухнею НОМЕР_4 та спільно з ОСОБА_6- вбиральною НОМЕР_5, ванною НОМЕР_6 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Члени сім;ї ОСОБА_2 мають рівні з ним права на користування жилим приміщенням.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення виконкому Одеської міської ради № 521 від 26.05.2009 р. гуртожиток, інженерні мережі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, за актом приймання-передачі було передано до комунальної власності територіальної громади міста Одеси (а.с.8).

Виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.09.2010 року прийнято рішення № 479 щодо передачі КП "ЖКС "Північний" з балансу за актом приймання-передачі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на баланс Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" (а.с.9).

Згідно ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач має право здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм, визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно довідки Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" від 23.07.2014р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 займають приміщення гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме: житлові кімнати НОМЕР_2 , НОМЕР_3, кухня НОМЕР_4, допоміжні приміщення 1/2 частину умивальника НОМЕР_7, санвузол НОМЕР_5, ванна НОМЕР_6. Відповідачі за адресою гуртожитку не зареєстровані, договір найму не укладали, ордеру на вселення та проживання не мають (а.с. 12).

Факт проживання в вищевказаному гуртожитку відповідачів підтверджується угодою про проживання № 278 від 01.01.2000 року та № 154-1 від 01.01.2001 року (а.с.49,50).

Пунктом 4.2 угоди про проживання № 154-1 від 01.01.2001 року, передбачається, якщо жодна із сторін не заявляє про розірвання даного договору, договір вважається продовженим.

24.07.2010 року між ОСОБА_2 та TOB "Інфоксводоканал" була укладена угода про надання послуг холодної води та водовідведення гарячої води, був відкритий особовий рахунок за НОМЕР_10 (а.с.53).

31.01.2010 року ОСГ "Заболотного 26А" та ОСОБА_2 було укладено угоду про надання послуг з утриманням будинку та прибудинкової території (а.с.51-52).

Згідно розрахункової книжки по сплаті за опалення та гаряче водопостачання КП "Одесатеплоенерго" на ім'я ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на житлові кімнати НОМЕР_8,НОМЕР_9 (колишня нумерація), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.54).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно - відсутні (а.с.55-56).

Згідно довідки КП "Міське агенство з приватизації житла" № 526/01-03 від 14.05.2014 ОСОБА_2 участі в приватизації житла за адресами : АДРЕСА_2, та АДРЕСА_3 не приймав (а.с.57).

Рішенням Одеської міської ради № 5590-VI від 29.10.2014 року було визнано за гр. ОСОБА_2 право користування двома житловими приміщеннями НОМЕР_2, НОМЕР_3 і допоміжними приміщеннями: кухнею НОМЕР_4, та спільно з гр. ОСОБА_6 - вбиральною НОМЕР_5, ванною НОМЕР_6 ( а.с.69).

Згідно ст. 9 ЖК України - ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову про виселення відповідачів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачі не зареєстровані в кімнатах гуртожитку АДРЕСА_1, а тому у них відсутні будь які докази законного проживання в гуртожитку колегія суддів не приймає до уваги, оскільки рішенням Одеської міської ради від 29.10.2014року за відповідачами визнано право користування двома житловими кімнатами в гуртожитку.

Крім того, ОСГ " Заболотного 26-А" є балансоутримувачем гуртожитку і діє у відповідності до Статуту ОСГ " Заболотного 26-А" та Закону України " Про житлово- комунальні послуги". Гуртожиток є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси , яка в особі Одеської міської ради, своїм рішенням від 29.10.2014року визнала за відповідачами право користування двома житловими кімнатами гуртожитку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привзели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2014 року в частині відмови у задоволенні позову про виселення залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді А.П. Заїкін

Л.А. Гірняк