Справа №442/7014/15-ц
Провадження №2/442/2424/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення фактів, що мають юридичне значенння, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом, в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що його батько ОСОБА_2, помер 06.11.2009 року. Його мати ОСОБА_3 померла 30.12.2013 року. Після смерті батьків він є єдиним спадкоємцем.

У власності батьків була квартира №1 в будинку №5 у пров. Курінному в м.Дрогобичі Львівської області, земельна ділянка площею 0,0841 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: м.Дрогобич пров.Курінний 5, а також банківські вклади.

У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Визначений законом строк для прийняття спадщини він пропустив, оскільки вважав, що так як на спадкове майно після смерті батьків ніхто інший не претендує, він є їхнім єдиним спадкоємцем, він фактично вступив в управління майном - дбав про нього, зокрема доглядає за квартирою, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку.

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою, щоб належним чином оформити прийняття спадщини, отримав відмову через з пропуск строку для прийняття спадщини.

Окрім цього, у нього виникли труднощі через розбіжності у документах, що утруднює прийняття ним спадщини. Так, у паспорті прізвище батька записано як «Кузнецов», замість «Кузнєцов», в свідоцтві про смерть батька прізвище записано як «Кузнєцов», у свідоцтві про смерть матері її прізвище записано як «Кузнецова», замість «Кузнєцова». У Свідоцтві про його народження прізвище батьків вказано як «Кузнєцов» і «Кузнєцова». Такі описки допущені і в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та Свідоцтві на право власності на квартиру, в яких прізвище батьків також записано як «Кузнецов» і «Кузнецова».

Вважає, що встановлення факту родинних відносин та фактів належності правовстановлюючих документів мають для нього юридичне значення, а саме дають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, та встановлення таких фактів не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи все вищенаведене в нього виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд, за захистом своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві просить позов задоволити.

Представник Дрогобицької міської ради в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, щодо вирішення спору, покладаються на думку суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Матеріалами справи встановлено, що батьками позивача були: батько ОСОБА_2, який помер 06.11.2009 року; мати ОСОБА_3, яка померла 30.12.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що у власності батьків була квартира №1 в будинку №5 у пров. Курінному в м.Дрогобичі Львівської області, земельна ділянка площею 0,0841 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: м.Дрогобич пров.Курінний 5, а також банківські вклади.

У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, тому правомірно просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім цього на спадкове майно після смерті батьків ніхто інший не претендує, позивач є їхнім єдиним спадкоємцем, фактично вступив в управління майном - дбав про нього, доглядає за квартирою, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку.

При зверненні до нотаріальної контори із заявою, щоб належним чином оформити прийняття спадщини, у позивача також виникли труднощі через розбіжності у документах, що утруднює прийняття спадщини. Зокрема, у паспорті прізвище батька записано як «Кузнецов», замість «Кузнєцов», в свідоцтві про смерть його прізвище записано як «Кузнєцов», у свідоцтві про смерть матері її прізвище записано як «Кузнецова», замість «Кузнєцова». У Свідоцтві про його народження прізвище батьків вказано як «Кузнєцов» і «Кузнєцова». Такі описки допущені і в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та Свідоцтві на право власності на квартиру, в яких прізвище батьків також записано як «Кузнецов» і «Кузнецова», такі розбіжності підтверджуються копіями долучених до матеріалів справи документами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право.

Вважаю, що встановлення факту родинних відносин та фактів належності правовстановлюючих документів мають для мене юридичне значення, а саме дають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, та встановлення таких фактів не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що встановлення факту родинних відносин та фактів належності правовстановлюючих документів мають для позивача юридичне значення, а саме дають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, та встановлення таких фактів не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позов в цій частині є підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1220, 1270, 1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

1. Визначити ОСОБА_1, додатковий двохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 30.12.2013 року.

2. Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_2, який помер 06.11.2009 року, був його, ОСОБА_1, батьком, а ОСОБА_4, яка померла 30.12.2013 року була матір'ю ОСОБА_1.

3. Встановити факт належності правовстановлюючих документів: Свідоцтва на право власності на квартиру №1 в будинку №5 у пров. Курінному в м.Дрогобичі, виданого 29.12.1995 року Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 041574 - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також ощадної книжки № КВ 367 - ОСОБА_2 та ощадної книжки № КВ 196 - ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В.