Справа № 307/2847/14-ц
Провадження № 2/307/81/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при секретарі: Пальонна М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою.

В своєму позові позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в сумі 10300 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 243,95 грн.; інфляційні втрати в сумі 744,22 грн.; 3% річних в сумі 77,04 грн; а всього у загальній сумі 11 365,21 грн. 21 коп. та 243, 60 грн. судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2014р. Відповідач отримав у борг Позивача грошові кошти в сумі 10300 грн. 00 коп. строком до 01.04.2014р., про що складено розписку, однак до сьогоднішнього часу борг не повернув. Оскільки Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, Відповідач має повернути не тільки заборгованість, але і проценти за користування коштами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобов'язується повернути таку ж саме грошову суму (суму позики).

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки у розписці від 26.03.2014 року розмір процентів не встановлений, отже їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ, в обрахунку за наступні періоди: з 02.04.2014 - 02.07.2014: (10300 х 9,5% ): 365 х 91 днів = 243,95 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за розпискою від 26.03.2014 року складає 10543,95 грн. (сума позики - 10300,00 грн; проценти на рівні облікової ставки НБУ за період з 02.04.2014 - 02.07.2014 року - 243,95 грн).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.11.2008 № 01-8/685 «Про практику застосування у вирішенні спорів деяких норм чинного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)» встановлено, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. При цьому суд послався на приписи статей 519, 612 та 625 ЦК України.

Згідно зі статтями 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.

Водночас, приписи статті 625 Цивільного кодексу України не заперечують звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання (постанова Верховного Суду України від 30.09.2008 №1/384-07).

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Інфляційні втрати, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача за період з 02.04.2014 - 02.07.2014 року становлять суму: 11044,22 грн. (10300 х 103,3% = 10639,90 грн. + 10639,90 х 103,8% = 11044,22 грн.).

Частина 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, 3% річних, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача за період з 02.04.2014 - 02.07.2014 року становлять суму 77,04 грн.: (10300 х 3%): 365 х 91 день = 77,04 грн.).

У розписці Відповідач зобов'язався повернути борг до 01.04.2014року. До теперішнього часу Відповідач не повернув борг. На його прохання про добровільне повернення боргу не відповідає і не реагує. Гроші повернути відмовився. У зв'язку з тим, що Відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом він змушений звернутися до суду.

Отже, на день пред'явлення позову загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за розпискою від 26.03.2014 року становить суму 11365,21 (одинадцять тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 21 коп., складається з: 10300 грн. - суми позики; 243,95 грн. - проценти на рівні облікової ставки НБУ; 744,22 грн. - інфляційних втрат; 77,04 грн. - 3% річних.

Позивач в судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду заяви, у зв'язку з неможливістю явитись у судове засідання, просить суд розглядати справу у його відсутності. Повністю підтримує свої позовні вимоги.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою сторін, на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що згідно письмової розписки від 26.03.2014р., ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Тячівським РВ ГУМВС України в Закарпатській області 23 лютого 2009 року, що проживає в АДРЕСА_1, 26 березня 2014 року отримав від ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_1, виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м.Києві 20 квітня 2000 року, який проживає АДРЕСА_2, грошову уму в розмірі 10300 грн. 00 коп. Вказану суму зобов'язується повернути до 1 квітня 2014 року.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки у розписці від 26.03.2014 року розмір процентів не встановлений, отже їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ, в обрахунку за наступні періоди: з 02.04.2014 - 02.07.2014: (10300 х 9,5% ): 365 х 91 днів = 243,95 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні втрати, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача за період з 02.04.2014 - 02.07.2014 року становлять суму: 11044,22 грн. (10300 х 103,3% = 10639,90 грн. + 10639,90 х 103,8% = 11044,22 грн.).

Частина 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, 3% річних, що підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача за період з 02.04.2014 - 02.07.2014 року становлять суму 77,04 грн.: (10300 х 3%): 365 х 91 день = 77,04 грн.).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою в розмірі 11365,21 грн. та 243,60 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 197, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 625,1046, 1048, 1049 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою в розмірі 11365,21 грн., яка складається з наступного:

10300 грн. - сума позики;

243,95 грн. - проценти на рівні облікової ставки НБУ;

744,22 грн. - інфляційні втрати;

77,04 грн. - 3% річних;

та 243,60 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: С.М. Ляшко