АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернувся із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що є власником 1/5 частини АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28 серпня 2012 року визначений порядок користування квартирою за яким позивачу надано у користування жилу кімнату площею 8.4 кв.м., цим же рішенням позивач був вселений у квартиру.

Зазначаючи, що відповідачка створює перешкоди у користування квартирою, просив ухвалити рішення яким зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди користування квартирою шляхом знесення дверного отвору з приміщення кухні до приміщення лоджії.(а.с. 1-56)

Відповідачка проти позову заперечувала.(а.с. 33-34)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено. (а.с.54-57)

В апеляційній скарзі позивач просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не звернув уваги на норми матеріального права, обставини справи та показання свідків, якими були обґрунтовані заявлені вимоги.(а.с. 66-68)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 підтримала скаргу і просила її задовольнити, ОСОБА_2 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, причини неявки не повідомили про час та місце розгляду справи були сповіщені встановленим порядком про що у справі є докази.(а.с.76-79)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи сторін та апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 11838 від 15 листопада 1995 року власниками квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_1(а.с. 6)

Після смерті ОСОБА_5 (дідусь позивача) та ОСОБА_6(бабуся позивача), спадщину прийняла ОСОБА_2, яка є тіткою позивача.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 22 травня 2008 року, встановлено опіку над ОСОБА_3, 1959 року народження, призначено його опікуном ОСОБА_2(а.с. 10-11)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28 серпня 2012 року визначений порядок користування квартирою за яким позивачу надано у користування жилу кімнату площею 8.4 кв.м., цим же рішенням позивач був вселений у квартиру. (а.с.12-13)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 19 березня 2013 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.(а.с. 7, 14)

Зазначаючи, що відповідачка створює перешкоди у користуванні квартирою, позивач просив ухвалити рішення яким зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди користування квартирою шляхом знесення дверного отвору з приміщення кухні до приміщення лоджії.

Судом першої інстанції встановлено, що дверний отвір із кухні на лоджію був самочинно влаштований батьками ОСОБА_2, про що є відмітки у технічному паспорті квартири, ОСОБА_2 усунула вказаний самочинний отвір чим привела квартиру у відповідність до технічного плану.(а.с. 8-9, 35-36)

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У ч. 2 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно зі ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

За положеннями абзацу четвертого пункту 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Встановивши, що зобов'язання судовим рішенням відповідачку влаштувати дверний отвір із кухні на балкон призведе до зміни технічного плану квартири без наявної згоди її співвласників та в порушення вищезазначеного Порядку та такий отвір відповідачкою усунутий, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення заявлених позивачем вимог.

Доводи апелянта, що суд не дав оцінки створенню перешкод позивачу у користуванні квартирою колегія суддів відхилила, оскільки районним судом розглянута справа і судовим рішенням дана оцінка наявним у справі доказам в межах заявлених позивачем вимог і обраного останнім способу захисту права, яке позивач вважав порушеним.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.В.Борисова

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/421/2015

Унікальний номер 760/16668/14-ц

Головуючий у першій інстанції БобровникО.В.

Доповідач Левенець Б.Б.