АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_1, на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Посилалася на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.03.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.01.2011 року до її повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів пред'явлений до виконання до відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції. Станом на 01.03.2014 року заборгованість по аліментах складала 13229 грн.

У зв'язку з виникненням заборгованості по аліментах просила стягнути з ОСОБА_4 неустойку у розмірі 78104,17 грн.

____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/94/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Літвінова О.Г.

категорія 48/50 Доповідач Галичанський А.Д.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 березня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 січня 2011 року до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У даній справі був виданий виконавчий лист та пред'явлений до виконання до Колимийського міськрайонного управління юстиції.

8 квітня 2011 року старшим державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадженню на виконання вищезазначеного рішення суду (а.с.67).

Копія вищезазначеної постанови надіслана відповідачу, однак поштова кореспонденція повернута у зв'язку з відсутністю адресата (а.с.68).

Державним виконавцем неодноразово надсилалися попередження, які поверталися до відділу ДВС. При виході державного виконавця за місцем проживання встановлено, що в будинку ОСОБА_4 відсутній, зі слів сусідів він перебуває за межами України. (а.с.69-73).

У листопаді 2013 року до органу ДВС з'явилася родичка відповідача ОСОБА_7 та повідомила, що про існування рішення суду та виконавчого провадження про стягнення аліментів з її родича дізналася випадково. ОСОБА_3 поштовим переказом надіслала відповідачу гроші в сумі 3300 грн., однак ці гроші їй повернуто у зв'язку з неотриманням адресатом. Боржник з листопада 2013 року передає аліменти та частково гасить заборгованість.

Станом на 01 березня 2014 року заборгованість по аліментам склала 13229 грн.

Станом на 15 січня 2015 року заборгованість по аліментах становить 6344 грн.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Як встановлено судом вищезазначеними доказами, платник аліментів ОСОБА_4 відсутній у місці свого постійного проживання та йому не було відомо про існування відкритого виконавчого провадження про стягнення аліментів, де він є боржником. Крім того, ОСОБА_4 не було відомо про ухвалення заочного рішення суду про стягнення з нього аліментів, що підтверджується матеріалами дослідженої в апеляційній інстанції цивільної справи № 2-419/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, з якої вбачається що відповідачу не надіслано заочне рішення суду в порядку ст.227 ЦПК України.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_4 по аліментах до листопада 2013 року виникла за відсутності вини боржника.

З розрахунку заборгованості по аліментах наданого в суд апеляційної інстанції та долученого до матеріалів справи вбачається, що з листопада 2013 року боржником ОСОБА_4 сплачується нарахована сума аліментів та погашається заборгованість.

За таких обставин, відсутні підстави для застосування у даних правовідносинах ст.196 СК України.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності стягнення з відповідача пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів з листопада 2013 року спростовуються вищенаведеним. Крім того, слід зазначити, що розмір пені обчислюється, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, заборгованість за ОСОБА_4 з листопада 2013 року (часу, коли відповідачу стало відомо про стягнення з нього аліментів) відсутня.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: