Справа № 359/8499/14-ц Головуючий у І інстанції Величко В.П.
Провадження № 22-ц/780/276/15 Доповідач у 2 інстанції Я.С. Мельник
Категорія 38 15.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Бориспільська міська нотаріальна контора про усунення спадкоємця від права на спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому просила усунути відповідачку, яка є її рідною сестрою, від права на спадкування за законом, після смерті батька.

Свій позов мотивує тим, що після смерті батька залишилась спадщина, яка до теперішнього часу до кінця не оформлена, оскільки відповідачка ОСОБА_3 забрала всі документи на будинок та не надає їх нотаріусу.

Також зазначила, що відповідачка навмисно заважала та сприяла прийняти спадщину за законом в свою користь, а саме: збільшення частки її долі ?, яка належить їй за законом.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що є хибним та таким, що не відповідає суті та вимогам позовної заяви, яка відноситься до ч. 2 ст. 1224 ЦК України, просить, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування не можуть бути задоволені через їх недоведеність.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, враховуючи наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 2, 3 та 4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_4 (а.с. 12), після смерті якого відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_4 заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як діти померлого.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із станом здоров'я та оформленням опікунства над позивачкою ОСОБА_2, остання пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини.

Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду від 02 квітня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03 липня 2013 року, ОСОБА_2 визначено додатковий строк для прийняття спадщини.

12 вересня 2013 року позивачка звернулася до Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини (а.с. 13).

ОСОБА_2 просила усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті батька з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1224 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. За змістом даної норми факт ухилення від виконання обов'язків щодо утримання спадкодавця лише тоді є підставою для усунення від права на спадкування, якщо цей факт встановлений судом. Крім того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. №7 факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку

Колегія суддів вважає, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів того, що відповідачка умисно перешкоджала позивачці прийняти спадщину або сприяла збільшенню її частки у спадщині.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо усунення відповідачки від права на спадкування задоволенню не підлягають за їх недоведеністю.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: