печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого:судді Кирилюк І.В.
при секретарі:Онопрієнку С.Ю.
за участю:
позивача:не з'явився;
представника відповідача:не з'явився;
представника третьої особи:не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі уповноваженого органу Державної казначейської служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернулась до суду із позовом до Держави Україна в особі уповноваженого органу Державної казначейської служби України (далі - відповідач, ДКС України), в якому просить стягнути з Держави Україна в особі уповноваженого органу ДКС України на користь позивача суму в розмірі 12 180,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Корюківським районним судом Чернігівської області на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду 04.12.2013 року було видано виконавчий лист, боржником за яким є Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області. Станом на 14.01.2014 року зазначене судове рішення в добровільному порядку не виконано, у зв'язку із чим позивач звернувся до ДКС України із заявою про виконання судового рішення. Проте, на вказану заяву відповідач повідомив, що боржник не подав до органу казначейства передбачені чинним законодавством документи, та зазначив, що чинним законодавством не передбачено повноважень органу казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника, відкритих в банківських установах, такі права мають виключно органи державної виконавчої служби. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду, яка на набрала законної сили 04.11.2014 року, дії ДКС України визнано неправомірними та зобов'язано ДКС України прийняти до виконання виконавчий лист від 04.12.2013 року, виданий Корюківським районним судом Чернігівської області. Отже, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачеві завдано моральну шкоду, яка полягає у втомі, правовій незахищеності, та яку позивач оцінює в розмірі 12 180,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі уповноваженого органу Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та, відповідно до ч. 2 ст. 35 ЦПК України, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області (далі - третя особа, Управління ПФ України в Корюківському районі Чернігівської області), справу призначено до судового розгляду.

26.01.2015 року на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача в яких останній просив відмовити в позові, оскільки, позивачем не надано доказів в обґрунтування заподіяння шкоди, крім того, судовим рішенням Київського апеляційного адміністративного суду зобов'язано ДКС України прийняти до виконання виконавчий лист від 04.12.2013 року , проте, повторно документи про стягнення коштів на користь позивача, остання не подавала.

В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлена належним чином, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 01.09.2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 до ДКС України, треті особи: Управління ПФ України в Корюківському районі Чернігівської області, Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2014 року постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 01.09.2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними дії ДКС України щодо відмови у прийнятті на виконання виконавчого листа від 04.12.2013 року, виданого Корюківським районним судом Чернігівської області, зобов'язано ДКС України прийняти до виконання виконавчий лист від 04.12.2013 року, виданого Корюківським районним судом Чернігівської області та здійснити заходи щодо його виконання у відповідності до Закону України «про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

За таких обставин, ОСОБА_2 вважає, що неправомірними діями ДКС України щодо невиконання судового рішення їй завдано моральну шкоду, яка полягає у постійній втомі, та яку вона оцінює в розмірі 12 180,00 грн.

Стаття 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Як визначено у ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст.. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавала шкоди повинна бути доведена.

Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди неправомірними діями ДКС України, а також з наданих позивачем доказів не вбачається причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1173 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213 - 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Держави України в особі уповноваженого органу Державної казначейської служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Пенсійного фонду України в Корюківському районі Чернігівської області про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В.Кирилюк