АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- ГаращенкаД.Р

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд 1-ї інстанції виходив з того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Проте, такі висновки суду 1-ї інстанції є помилковими, закриваючи провадження у справі, суд не врахував, що між позивачем та відповідачем існують цивільно-правові відносини, які виникли внаслідок ліквідації банка та невиплати останнім позивачу грошових коштів. Дані цивільно-правові відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Проте, суд 1-ї інстанції не взяв до уваги даних фактів та прийшов до необґрунтованого висновку про закриття провадження у даній справі.

В судове засідання ОСОБА_3 та представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія судів вважає можливим слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 04 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу в розмірі 17 641,10 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що на дату ліквідації у 2012 році Публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк» в даному банку на депозитному рахунку ОСОБА_3 знаходилось 153 464 грн. та на поточному рахунку 17 641,10 грн. Після ліквідації банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб грошові кошти в сумі 153 464 грн. було повернуто ОСОБА_3, а грошові кошти в сумі 17 641,10 грн. відповідач повертати відмовився, оскільки дані кошти позивачем було внесено на рахунок в період знаходження банку в категорії тимчасових учасників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважаючи відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в поверненні грошових коштів в сумі 17 641,10 грн. необґрунтованою, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про захист своїх прав та стягнення цих грошових коштів в судовому порядку.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року було відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу та справу призначено до розгляду на 11 лютого 2015 року.

11 лютого 2015 року Шевченківським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу.

Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень ст.17 КАС України та п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, зазначаючи, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Поряд з цим, пунктом 21 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року роз'яснено судам, що враховуючи положення статті 1 ЦПКта статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відносини, які склалися між ОСОБА_3 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, випливають з договору банківського рахунку та спрямовані на зміну або припинення цивільних прав позивача.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що між ОСОБА_3 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виник спір про право цивільне, а тому, то незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, спір не є публічно-правовим і має розглядається у порядку цивільного судочинства.

Проте, постановляючи ухвалу від 11 лютого 2015 року, суд 1-ї інстанції вказаних обставин не врахував та прийшов до помилкового висновку про закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми вкладу направити до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: