Справа № 204/6392/14-ц
Провадження № 2/204/538/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Гусєвій В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_2,

за участю представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним заповіт, укладений 18 квітня 2010 року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори.

В обґрунтування позову вона вказала на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2013 року ОСОБА_4 визнано недієздатним; над ним встановлено опіку та позивача визнано опікуном. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати опікуваного ОСОБА_4 - ОСОБА_6, після смерті якої залишилось спадкове майно - 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Після смерті матері ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та дізнався, що його мати своїм заповітом від 18.04.2011 року все своє майно заповіла ОСОБА_5. Позивач вважає, що заповіт є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а саме, в тексті заповіту не вказано місце народження та ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_5, не зазначені дані його паспорту та місце його реєстрації і проживання, а отже, відсутність зазначених відомостей, унеможливлює стверджувати, що заповіт стосується саме відповідача ОСОБА_5, а тому, заповіт повинен бути визнаний недійсним, у зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач, її представник, кожний окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що заповіт складений без порушення вимог щодо його форми та посвідчення, а тому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача та її представника, заперечення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2013 року ОСОБА_4 визнано недієздатним; над ним встановлено опіку та ОСОБА_1 призначено опікуном. Зазначене рішення суду набрало законної сили 08.10.2013 року (а.с.27).

Також встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.08.2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним з підстав того, що померла ОСОБА_6 в момент складання заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - було відмовлено (а.с.11-14).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2011 року ОСОБА_6 оформила заповіт на ім'я ОСОБА_5, згідно якого, заповіла останньому все своє майно (арк.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_6 (а.с15.), після смерті якої залишилось спадкове майно - 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Після смерті матері, у листопаді 2012 року, ОСОБА_4, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та дізнався, що його мати своїм заповітом від 18.04.2011 року все своє майно заповіла ОСОБА_5.

Встановлено та як вбачається із заповіту, при його укладенні, були виконані всі вимоги закону: сторони при укладанні заповіту, розуміли значення своїх дій, перебували при здоровому розумі та ясній пам'яті, діяли добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, під час укладання заповіту дієздатність заповідача була перевірена.

Посилання позивача та її представника на те, що заповіт є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а саме, в тексті заповіту не вказано місце народження та ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_5, не зазначені дані його паспорту та місце його реєстрації і проживання, а отже, відсутність зазначених відомостей, унеможливлює стверджувати, що заповіт стосується саме відповідача ОСОБА_5, є незаконними та необґрунтованими у зв'язку з наступним.

Відповідно до п.157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за №283/8882 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Отже, позивач, її представник, в судовому засіданні, повинні були довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені ними обставини недійсності заповіту, таких доказів вони не надали суду. Тому, зазначені посилання позивача та її представника на те, що в тексті заповіту не вказано місце народження та ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_5, не зазначені дані його паспорту та місце його реєстрації і проживання, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки п.19 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за №283/8882 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), передбачає зазначення для фізичних осіб - ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - для особи заповідача, а не для особи відповідача ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 202, 203 ЦК України, ст. ст.10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Токар