Справа № 513/24/15-ц
Провадження № 2/513/94/15
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., при секретарі Златіній О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2015 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини вони припинили, разом не проживають. Діти проживають з нею.

Позивачка під час розгляду справи позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, але вважає, що позивачці після розірвання шлюбу не потрібно залишати прізвище ОСОБА_1.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Сторони зареєстрували шлюб 03 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Сергіївською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.6).

Як убачається з копій свідоцтв про народження, в шлюбі сторони мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

В даний час сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примирення не досягли, кожен з них не бажає зберегти сім'ю.

Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Оскільки ст.113 СК України надає позивачці право вибору прізвища після розірвання шлюбу, то заперечення відповідача щодо залишення позивачці прізвища ОСОБА_1, суд вважає такими, що не мають правового значення.

Керуючись ст.ст.3-8, 10-11, ч. 1, 2 ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 03 лютого 2009 року Сергіївською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис за № 02, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька