Справа №173/118/15-ц
Провадження №2-о/173/30/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся заявник ОСОБА_1, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, згідно якої просить встановити факт, постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, а саме з 1988 по 1992 рік , посилаючись на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_4 року він народився у Краснодарському Краї Кореновського району на хуторі Ніжній. Його батьками є: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3. Разом з батьками в 1972 році вони переїхали до України, де постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1, де всі вони були зареєстровані.

17 червня 1988 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4. Після реєстрації шлюбу разом з дружиною він проживав за адресою: АДРЕСА_2. В період шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Шлюб між ними був розірваний в 1992 році.

В період з 1988 року по червень 1992 року він працював на Дніпропетровському стрілковому заводі на посаді електромонтера.

Після розірвання шлюбу з 1993 року по травень 1994 року він проживав у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3

В період з 1994 року по 1999 рік він проживав у Російській Федерації м. Чета. Коли приїхав до України, то отримав тимчасовий паспорт громадянина України.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер його батько ОСОБА_2. Після смерті батька він не міг проживати у батьківському будинку та повернувся до Російської Федерації, де працював будівельником на будівництві.

Так сталось, що у 2001 році він був засуджений за злочин та відбував покарання до 09.06.2011 року, що підтверджується довідкою установи ЯБ-257 від 09.062011 року.

09.06.2011 року Федеральною міграційною службою Росії по Хабаровському Краю в Амурському районі йому була видана довідка, замість документу, який посвідчує особу, для звернення до Посольства України для отримання або продовження документу, який посвідчує особу.

У листопаді 2012 року він повернувся до України де проживає постійно за адресою: АДРЕСА_1

Окрім довідки, яка посвідчує його особу у нього немає ніяких документів, що є перешкодою для нормального життєвого існування людини.

Він звертався до Верхньодніпровського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області для отримання паспорта, але йому було відмовлено в зв»язку з тим, що не встановленого його належності до громадянства будь-якої держави.

На його звернення до інших державних органів він отримав аналогічну відповідь та роз»яснення щодо необхідності встановлення факту проживання на території України станом на серпень або листопад місяць 1991 року, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Заінтересована особа, представник Верхньодніпровського районного відділу ДМС у Дніпропетровській області не заперечував проти встановлення факту проживання заявника на території України станом на серпень або листопад місяць 1991 року при його підтвердженні. Також пояснив, що встановлення цього факту буде підставою для визначення належності заявника до громадянства України.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року Краснодарському Краї Кореновського району на хуторі Ніжній. Його батьками є: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3, що підтверджується даними особової картки на видачу паспорта

Разом з батьками заявник в 1972 році переїхав до України, де був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується даними будинкової книги, яка містить відомості про реєстрацію заявника та його батьків з 20.06.1972 року.

17 червня 1988 року заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_4. Шлюб між заявником та його дружиною був розірваний 08.05.1992 року, що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію шлюбу та про розірвання шлюбу, виданими АНД відділом ЗАГСу м. Дніпропетровська.

Відповідно до довідки ПАТ «Дніпропетровський стріковий завод» ( раніше Дніпропетровський стрілковий завод ЦТВР МПС) заявник в період з 03.05.1988 року по 11.05.1992 року працював на Дніпропетровському стрілковому заводі на посаді електромонтера.

Таким чином факт проживання заявника на території України, а саме Дніпропетровської області з червня 1972 року по травень 1992 року підтверджується документально. Факт, що заявник ОСОБА_1, проживав на території України станом на 13.11.1991 року підтверджується даними вищевказаної довідки, в якій зазначено, 01.11.1991 року заявник прийнятий на роботу в сталеливарний цех № 1 електромонтером і звільнений з роботи 11.05.1992 року.

Крім вищевказаних документів факт проживання заявника на території України станом на 13.11.1991 року підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_5,, ОСОБА_6,. та ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою заявника. Вони проживали разом з батьками в сел. Новомиколаївка Дніпропетровської області. Потім її брат одружився та проживав у Дніпропетровську. Приблизно з 1993-1994 року її брат їздив на заробітки до Росії, але часто повертався додому. Приїздив на поховання батька. Потім був засуджений на території Російської Федерації, а в даний час повернувся та Україну та проживає тут.

Свідки ОСОБА_6, та ОСОБА_7,. пояснили, що знають заявника приблизно середини 80-х років. Він проживав в сел. Новомиколаївка разом з батьками з ними по сусідству. Потім одружився та проживав в м. Дніпропетровську. В 1991 році заявник постійно проживав на території Дніпропетровської області. І лише через декілька років поїхав до Росії.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що в судовому засіданні можуть бути також встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачано іншого порядку їх встановлення.

Як передбачається п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 ( зі змінами внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15)

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов"язується з наступним вирішенням спору про право.

Оцінюючи надані докази, суд вважає, що факт проживання заявника на території України станом на 13 листопада 1991 року, тобто з 1988 року по 1992 рік знайшов своє підтвердження як документально так і показаннями свідків.

Встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для заявника, так як дасть можливість визначити його належність до громадянства України, особливо враховуючи той факт, що згідно наданих заявником довідок та повідомлення державних органів не встановлено належність заявника до громадянства будь-якої держави.

За таких обставин суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, уродженець Краснодарського краю Кореновського району хутора Нижній постійно проживав на території України станом на13 листопада 1991 року, тобто з 1988 року по 1992 рік.

В іншому порядку даний факт встановленим бути не може.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 256-258 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Верхньодніпровський районний відділ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області - задовольнити

Встановити факт , постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, уродженця Краснодарського краю Кореновського району хутора Нижній на території України станом на13 листопада 1991 року, тобто з 1988 року по 1992 рік..

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга поданою не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.