Справа № 145/36/14-ц Провадження № 22-ц/772/344/2015Головуючий в суді першої інстанції Мазурчак А. Г.
Категорія 48Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтко Ю.Б.,Голоти Л.О.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Тиврівської районної державної адміністрації про надання побачення з дитиною,

встановила:

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 березня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Надано ОСОБА_4 дозвіл на побачення із дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно якої вона позбавлена батьківських прав, із 10-00 до 12-00 кожної першої неділі місяця, у присутності батька ОСОБА_2, або бабусі - ОСОБА_6 за місцем їх проживання в квартирі АДРЕСА_1 або в іншому місці за їх згоди. Вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Не погодившись із даним рішенням відповідач ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне встановлення обставин справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2014 року апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено, а рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 березня 2014 року скасовано, ухвалено нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 жовтня 2014 року касаційну скаргу позивача ОСОБА_4 задоволено, рішення апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених в ній, і просять задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_8 проти вимог апеляційної заперечували, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Представник Органу опіки та піклування Тиврівської районної державної адміністрації Павлішина І.В. проти задоволення апеляційної скарги не заперечує, вважає недоцільним надання дозволу ОСОБА_4 на побачення з дитиною, щодо якої вона позбавлена батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте позбавлена батьківських прав щодо неї згідно з рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2011 року (а.с. 5).

Згідно з ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що побачення з дитиною матері, яка позбавлена батьківських прав, не порушать інтереси самої дитини, а навпаки будуть сприяти збереженню зв'язку дитини з батьками та стимулюватимуть матір до її виправлення.

Заперечуючи проти таких зустрічей, відповідач як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не надав переконливих доказів того, що побачення дитини з матір'ю завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню.

Як заперечення відповідача, так і висновки органу опіки та піклування Тиврівської районної державної адміністрації про недоцільність призначення побачень ОСОБА_4 із малолітньою докою ОСОБА_5 обґрунтовуються протиправною й аморальною поведінкою матері в минулому (до пред'явлення позову), психолого-педагогічною характеристикою дитини та її небажанням бачитися з матір'ю.

Натомість позивачка подала суду докази того, що після відбуття покарання в місцях позбавлення волі згідно з вироком суду, вона змінила своє ставлення до дитини, виявляє турботу про неї й намагається надати дитині допомогу, від прийняття якої відмовляється батько.

В 2014 році позивачка створила нову сім'ю, влаштувалася на роботу й позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання.

З цих підстав колегія суддів відкидає доводи апеляційної скарги про те, що позивачка може зашкодити моральному та психічному стану малолітньої доньки.

Висновок органу опіки та піклування Тиврівської районної державної адміністрації від 19.01.2015 року про недоцільність призначення побачень ОСОБА_4 з її малолітньою донькою ОСОБА_5 є недостатньо обґрунтованим, зокрема, в частині твердження комісії про те, що такі побачення можуть завдати шкоди психологічному здоров'ю дитини та порушити її нормальний життєвий уклад.

У висновку йдеться про наявність судимості й негативних характеристик в минулому, проте відсутні будь-які дані про протиправну чи аморальну поведінку позивачки після її звільнення з місць позбавлення волі перед зверненням до суду й під час розгляду справи.

Тому колегія суддів на підставі ч. 6 ст. 19 СК України не погоджується із зазначеним висновком.

Дитина, яка може висловити свою думку, відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Разом з тим, відповідно до частини третьої цієї статті суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що спосіб участі матері у спілкуванні з донькою, про який просить позивачка, не лише не зашкодить останній, а навпаки повністю відповідатиме потребам дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан.

Відповідно до частини 3 статті 10, статті 60, статті 131 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 304, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ Войтко Ю.Б. /підпис/ Голота Л.О. Стадник І.М.