Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/206/15 Головуючий у 1 інстанції: Здоровиця О.В.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди.

У позові зазначалось, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 01.11.2009 року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму. Цей факт підтверджується актом форми Н-1 від 10.06.2013 року та актом проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 10.06.2013 року. Довідкою МСЕК від 15.04.2014 року позивачу встановлено втрату працездатності в розмірі 25%. Внаслідок трудового каліцтва позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінив в 15000 грн. В результаті травми позивачу було завдано фізичного болю, душевних страждань. Травма стала однією з причин його звільнення. Негативні наслідки порушили звичайний спосіб життя позивача.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 15000 грн.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2014 року позов ОСОБА_3 до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 9000 грн. і судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Апелянт ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» належним чином повідомлено про місце та час розгляду апеляційної скарги, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, письмового клопотання про подовження строку розгляду справи не надходило, а тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого апелянта.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, щопозивач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем. 01.11.2009 року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму. Цей факт підтверджується актом форми Н-1 від 10.06.2013 року та актом проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 10.06.2013 року.

Зазначеними актами встановлено, що ОСОБА_4 - гірничий майстер дільниці «Ремонтно-відновлювальних робіт та погашення» ВП «Шахта «Піонер» ДП «Добропіллявугілля» допустив порушення п.4.10 «Посадової інструкції гірничого майстра дільниці «Ремонтно-відновлювальних робіт та погашення» та не забезпечив безпечне ведення робіт у зміні. ОСОБА_3 - гірник підземний дільниці «Ремонтно-відновлювальних робіт та погашення» ВП «Шахта «Піонер» ДП «Добропіллявугілля», який під час виконання роботи не слідкував за особистою безпекою, чим порушив п. 1.10 «Інструкції з охорони праці №5 для гірника підземного»(а.с.3-6).

Згідно з довідкою МСЕК від 15.04.2014 року позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 25% (а.с.7).

Враховуючи роз'яснення, які викладені у постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», надані суду докази, суд дійшов правильного висновку, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 01.11.2009 року із позивачем, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з травмою, внаслідок яких йому встановлено 25% втрати професійної працездатності, у душевних стражданнях, пов'язаних з наслідками цієї травми, у зміні звичного перебігу життя, зокрема необхідності тривалий час лікуватися, у безповоротності змін у стані його здоров'я.

Розмір моральної шкоди визначено судом відповідно до вимог ст. 23 ЦК України з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду Україні від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" з врахуванням глибини моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я, а також те, що нещасний випадок на виробництві трапився в тому числі і з вини самого позивача, який порушив інструкцію з охорони праці, ступінь втрати ним професійної працездатності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано суду медичного висновку про встановлено факту спричинення йому моральної шкоди, тому встановлення такого факту судом є незаконним та не легітимним через відсутність у суду такого права є безпідставними.

Як зазначено в аналізі судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків, проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення судової практики, 01.02.2012року) при вирішенні питання про призначення медико-соціальної експертизи щодо встановлення факту спричинення моральної шкоди та визначення його розміру суди мають виходити з наступного.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, до юридичних фактів, які має довести позивач у зазначеній категорії справ, зокрема, належить доведення факту завдання моральної шкоди та розміру шкоди.

Доведення цих обставин із боку позивача можливе на підставі доказів, перелічених у статті 57 ЦПК України. До таких доказів належить і висновок експертизи, проте він не є як єдиним можливим і достатнім доказом спричинення шкоди, так і підставою визначення її розміру, оскільки згідно з частиною другою статті 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відтак, якщо позивач надав докази завдання йому шкоди, довів цими доказами певний її розмір і не просив суд про призначення медико-соціальної експертизи, то в суду не має підстав для відмови в позові чи призначення експертизи з власної ініціативи, оскільки це не передбачено положеннями ЦПК України (зокрема статей 10, 143-145), які мають суто змагальний характер доказування.

У разі якщо відповідач не погоджується з доводами позивача про наявність моральної шкоди та її розміром, визначеним позивачем, відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України відповідач не позбавлений можливості заявити клопотання про призначення такої експертизи.

Отже, оскільки позивач надав докази завдання йому моральної шкоди, довів цими доказами певний її розмір і не просив суд про призначення медико-соціальної експертизи, а ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» не заявляло клопотання про призначення такої експертизи, суд, дослідивши обставини справи та надані суду докази, обґрунтовано дійшов до висновку про те, що позивачу спричинено моральну шкоду та частково задовольнив вимоги позивача, стягнув на його користь моральну шкоду в розмірі 9 000 грн. Такий висновок суду відповідає засадам розумності і справедливості.

Рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: