Ухвала

іменем україни

22 січня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 08 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суд Херсонської області від 19 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним вище позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 03 квітня 2006 року було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 15 травня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 11 245,70 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 08 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суд Херсонської області від 19 листопада 2014 року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходячи із положень ст. 256, 261, 267 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову, оскільки, позивачем пропущено без поважних причин строк позовної давності для звернення до суду із зазначеним вище позовом, про застосування якого заявила сторона у спорі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ