Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/303/15 Головуючий у 1 інстанції: Салтан Л.Г.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування - районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району про виселення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, про виселення та зняття з реєстрації.

Позивач зазначав, що 30 вересня 2008 року ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 279-011/фкв-08, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 64400 доларів США з розрахунку 15,8% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 30 вересня 2008 року по 29 вересня 2023 року.

13 вересня 2008 року між ТОВ « Український промисловий банк» та ОСОБА_2 .з метою забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір іпотеки № 279-11/2фквіп-08, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Бургазли IX, за реєстраційним № 12962. Предметом іпотеки за вказаним договором є квартира , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

20 грудня 2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя винесено рішення по справі № 2/0825/2326/2012, яким задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто на користь банку у солідарному порядку з ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 798938 грн. 96 коп., яке набуло законної сили.

11 вересня 2012 року зазначене рішення було звернуто до виконання та відкрите виконавче провадження.

14 листопада 2013 року з метою виконання рішення суду державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, згідно якого описано та арештоване квартиру АДРЕСА_2.

24 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» направив на адресу відповідачів вимогу про виселення з зазначеної квартири та зняття з реєстрації, яку ОСОБА_2 отримала 16 січня 2014 року, конверти, надіслані на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були повернуті на адресу банку у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

До теперішнього часу, відповідачі добровільно не виконали вимогу іпотекодержателя щодо виселення та зняття з реєстрації. Вважають, що невиконання в добровільному порядку відповідачами вимог іпотекодержателя щодо виселення та зняття з реєстрації порушують права та інтереси банку.

Посилаючись на ці обставини, просили задовольнити їх позовні вимоги та виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_3 та зняти їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника відповідачки ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як установлено судом, 30 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 279-011/фкв-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 64400 доларів США з розрахунку 15,8% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 30 вересня 2008 року по 29 вересня 2023 року.

13 вересня 2008 року між ТОВ « Український промисловий банк» та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання умов кредитного договору був укладений договір іпотеки № 279-11/2фквіп-08, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Бургазли IX, за реєстраційним № 12962. Предметом іпотеки за вказаним договором є квартира , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2012 року, яке набуло законної сили, задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто на користь банку у солідарному порядку з ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 798 938 грн. 96 коп..

11 вересня 2012 року зазначене рішення було звернуто до виконання та відкрите виконавче провадження.

14 листопада 2013 року з метою виконання рішення суду державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, за яким описано та арештоване квартиру АДРЕСА_2.

24 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» направив на адресу відповідачів вимогу про виселення із зазначеної квартири та зняття з реєстрації, яку ОСОБА_2 отримала 16 січня 2014 року, а конверти, надіслані на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були повернуті на адресу банку у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Між тим, матеріали справи не містять рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або договору про задоволення вимог іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_4.

Крім того, 7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Судом встановлено, що зазначений укладений 30 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 кредитний договір є споживчим та наданий в іноземній валюті, загальна площа квартири, що передана в іпотеку складає 62,61 кв.м (а.с. 7-8, 94-100).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог про виселення відповідачів із квартири, яка є предметом іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду судом справи діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» і є підстави для застосування вказаного Закону .

Доводи апеляційної скарги Банку стосовно того, що суд першої інстанції не мав підстав застосовувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому що цей закон має застосовуватися лише під час виконання судових рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки, судовою колегією не приймається, оскільки вказаний закон не містить таких положень.

З огляду на зазначене, рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: