АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/242/14-ц Номер провадження 22-ц/786/778/15Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Лобова О.А., Одринської Т.В.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває у спільній власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - Акопян В.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Поділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 у м. Полтаві площею 1000 кв.м., виділено у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 575 кв.м. (на плані розподілу земельної ділянки доданої до висновку експертного будівельного технічного дослідження № 247 від 16 12.2013 року зафарбовано в синій колір), у власність ОСОБА_2 залишено земельну ділянку площею 425 кв.м. (на плані розподілу земельної ділянки доданої до висновку експертного будівельного технічного дослідження № 247 від 16.12.2013 року зафарбовано в жовтий колір).

Виділено ОСОБА_3 в окремий об'єкт нерухомого майна належні їй в житловому будинку А-1: коридор 1-1 площею 4,6 кв.м., передню 1-2 площею 14,1 кв.м., кімнату 1-3 площею 16,9 кв.м., санвузол 1-4 площею 2,4 кв.м., веренду ІІ площею 7,8 кв.м.; в житловому будинку літ. З-2: коридор 1-1 площею 7,6 кв.м., кухню 1-2 площею 13,6 кв.м., хол № 1 - 3 площею 27,9 кв.м., санвузол 1-4 площею 12,2 кв.м., кімнату 1-5 площею 23, 4 кв.м., хол 1 - 6 площею 25,8 кв.м., кімнату 1 - 7 площею18,2 кв.м., кімнату 1-8 площею 27,0 кв.м, гараж 1 площею 32,8 кв.м.; господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», навіс літ. «б1», навіс літ. «Е», навіс літ. «К», вбиральня літ. «Н», ворота огорожі № 3, огорожа № 4; що розташовані на земельній ділянці площею 575 кв.м. по АДРЕСА_1 в м. Полтаві, припинено на вказане майно право спільної власності.

На рішення суду апеляційну скаргу подав ОСОБА_2, прохає рішення суду скасувати, ухвалити ухвалу про закриття провадження, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в якій фактично відповідач погоджується з розподілом будинків і надвірних споруд, а оскаржує лише поділ земельної ділянки, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 згідно договору купівлі - продажу придбав у ОСОБА_4 22 липня 1969 року 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 в м. Полтаві, інші 3/5 частини залишились у власності ОСОБА_4

Рішенням товариського суду при ЖЕК-4 від 11 квітня 1970 року проведено розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Полтаві згідно фактичного користування, виділено: ОСОБА_4 473 кв.м., що відповідає 3/5 частинам; ОСОБА_2 315 кв.м., що становить 2/5 частини; земельна ділянка, яка знаходиться під будівлями і двір загального користування площею 185 кв.м., залишено в спільному користуванні. Рішення товариського суду було виконано в натурі. (а.с.37-39). В подальшому двір загального користування ОСОБА_4 і ОСОБА_2 був також добровільно розподілений. Допитаний в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що при після виконання рішення товариського суду ними був поділений двір загального користування, на межі земельних ділянок був встановлений паркан, який є в даний час, його ніхто не переносив.

ОСОБА_2 зробив перебудову своєї частки будинковолодіння та добудову до будинку, йому 24 червня 1987 року взамін договору купівлі - продажу від 22 липня 1969 року виконавчим комітетом Полтавської міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, в м. Полтаві, де розмір його частки у спільному майні зазначено 3/5, також була змінена частка, що належала ОСОБА_4 на 2/5. 7 липня 1987 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 купив 2/5 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 в м. Полтаві.

Згідно договору купівлі-продажу від 20 вересня 1997 року власником 2/5 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель та побутових споруд по АДРЕСА_1, в м. Полтаві стала ОСОБА_3.

Судом першої інстанції було встановлено, що при переході права власності частину будинковолодіння, що належала ОСОБА_4 порядок користування земельною ділянкою не змінювався.

Сторони не заперечували в судових засіданнях при розгляді справи як в суді першої інстанції такі в апеляційному суді, що між ними залишився порядок користування земельною ділянкою, який був встановлений рішенням товариського суду в 1970 році, лише було розподілено між відповідачем і попередніми власниками частки ОСОБА_3 земельна ділянка, яка згідно рішення суду повинна бути в спільному користуванні.

В 2007 році ОСОБА_3 здійснила у встановленому законом порядку будівництво нового будинку, отримала акт готовності об'єкта до експлуатації і свідоцтво № про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних будівельних нормі правил (а.с.79)

11 січня 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 6-48866,в якому зазначено що вони є співвласниками земельної ділянки( спільна сумісна власність) площею 1000 кв.м.

В правовстановлюючих документах на будинковолодіння маються незначні розбіжності в розмірі присадибної земельної ділянки, а саме: в матеріалах товариського суду та в договорі купівлі-продажу від 20.09.1997 року значиться 973 кв.м, а рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 414 від 11.09.2007 року в спільну сумісну власність ОСОБА_4. і ОСОБА_2 передано1000 кв.м (а.с. 77), розмір 1000кв.м зазначено в державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с.47).

Колегія суддів погоджується з розміром земельної ділянки 1000 кв.м, яка передана в спільну сумісну власність сторін згідно рішення виконкому і на яку видано державний акт, сторони не оскаржували ні рішення виконавчого комітету ні державний акт на право власності, тобто погодились з розміром земельної ділянки 1000 кв.м.

Порядок користування земельною ділянкою встановлено згідно рішення товариського суду в 1970 році, коли у власності відповідача було 2/5 частини будинковолодіння, а у попереднього власника будинковолодіння у якого купив ОСОБА_5,а потім ОСОБА_3 було 3/5 частини. Такий порядок користування земельною ділянкою фактично не змінювався протягом тривалого часу, більше 30 років.

Місцевий суд вірно поділив земельну ділянку згідно фактичного користування, виділивши ОСОБА_3 земельну ділянку площею 575 кв.м, а ОСОБА_2-425 кв.м., що відповідає долям попередніх власників станом на 1970 рік.

При цьому місцевим судом було враховано вимоги діючого законодавства, що учасники спільної сумісної власності на житловий будинок в 1970 році встановили порядок розпорядження земельною ділянкою та користування нею згідно розміру часток кожного у спільній власності( рішення товариського суду та добровільний розподіл двору спільного користування), що наступні зміни розміру часток у спільній власності на жилий будинок (1987р), пов'язані з прибудовою, надбудовою або перебудовою( виконана ОСОБА_2.), не тягнуть за собою змін встановленого учасниками спільної власності порядку розпорядження земельною ділянкою та користування нею, що угода між співвласниками про користування земельною ділянкою та розпорядження нею є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок.( ст. 91 ЗК УРСР 1970 року,ст..42 ЗК України, в редакції від 13.03.1992 року ,ст..88,89 ЗК України 2001 року, п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»).

При передачі земельної ділянки у власність співвласників будинку АДРЕСА_1 в м. Полтаві в рішенні виконавчого комітету та в Державному акті на право власності не визначено розмір земельних ділянок, які передаються у власність кожному із співвласників, а зазначено загальний розмір земельної ділянки будинковолодіння, що була передана у власність.

ОСОБА_2 погодився з виділом частини будинку А-1 ,будинку З-2 і господарських споруд, які належать ОСОБА_3 в окремий об'єкт нерухомого майна з припиненням права спільної власності.

Відповідачем не надано доказів того, що розподіл земельної ділянки прийнятий судом порушує його права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303 , 307, 308,315 ЦПК України колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили ухвалою апеляційного суду .

Головуючий В.І. Акопян

Судді апеляційного Т.В.Одринська

Суду О.А.Лобов