Номер провадження 2-о/754/146/15
Справа №754/4346/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18.05.2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Фацул М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 2003 року його мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, познайомилася з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у них встановилися дружні та довірливі стосунки, і вони стали проживати всі разом у нього однією сім'єю по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати заявника ОСОБА_4, тяжко захворіла та померла. Після смерті матері заявник залишився проживати разом з ОСОБА_5, останній називав його сином, своїх дітей у нього не було, вони проживали разом однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, несли спільні витрати, допомагали одне одному. 06.05.2008 р. заявник разом із своєю старшою сестрою продали квартиру їх покійної матері, на свої кошти він зробив ремонт у квартирі АДРЕСА_1, придбав нові меблі, побутову техніку, посуд, так як ОСОБА_5 отримував невелику пенсію і не міг цього собі дозволити, частину грошей заявник витратив на лікування ОСОБА_5, так як він на той час вже потребував сторонньої допомоги. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За рік до смерті ОСОБА_5 у 2012р. познайомився з ОСОБА_2, яка періодично приходила до них в гості, проводила разом час, допомагала по господарству. Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 взяла на себе турботу по похованню та оформленню свідоцтва про смерть. За час свого життя ОСОБА_5 не склав заповіту. Після смерті ОСОБА_5 заявник звернувся до 10-ї київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою, в якій він просить встановити факт його проживання з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю, як пасинка з липня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні заявник повністю підтримав заяву, просив її задовольнити, встановити факт того, що він проживав з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю, як пасинок з липня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні викладені в заяві обставини не оспорювала, проти задоволення заяви не заперечувала.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник заінтересованої особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення щодо заяви, в яких також просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи ОСОБА_2, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.6)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно померлого та Десятою київською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 209/2013 до майна померлого ОСОБА_5

У шестимісячний строк заявник звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Десятою київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, в зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини з померлим.

Як встановлено при розгляді справи, заявник ОСОБА_1 проживав однією сім"єю з ОСОБА_5, як пасинок з липня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заявник разом з ОСОБА_5 проживали у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний побут, несли спільні витрати, допомагали одне одному, ОСОБА_1 доглядав за ОСОБА_5, коли він хворів, придбавав йому ліки.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, зокрема, заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що у 2012р. вона познайомилась з ОСОБА_5, періодично приходила до них в гості, проводила разом час, допомагала по господарству, вважала, що заявник та ОСОБА_5 проживали однією сім'ю як батько та син.

ОСОБА_2 допомагала з похованням ОСОБА_5, що підтверджується договором про надання представницьких та інших необхідних послуг при організації та проведенні поховання померлого, укладений між ОСОБА_2 та КП «Лілея» Київської обласної ради щодо організації та проведення поховань померлого ОСОБА_5

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім"єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім"ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно із спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім"єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Як встановлено при розгляді справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період часу з липня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сім"єю, мали спільний бюджет, були пов"язані спільним побутом, проводили ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1, мали взаємні права та обов"язки.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є підставною та обґрунтованою, встановлення факту проживання однією сім"єю необхідно заявнику для оформлення спадщини, а тому має юридичне значення для нього, у зв"язку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім"єю як вітчима та пасинка підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, ст. 3 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю з липня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: