АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9320/15 Справа № 209/3384/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Дніпро

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 03 жовтня 2013 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, що завдана злочином, -

В С Т А Н О В И Л А :

29.03.2013 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, що завдана злочином.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 03 жовтня 2013 р. позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок матеріальної шкоди 9.695 грн. 77 коп., в рахунок моральної шкоди 20.000 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що 19 жовтня 2003 р. ОСОБА_2 навмисно наніс ОСОБА_3 один удар головою в переносицю та один удар головою по голові позивача, завдавши ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які згідно судово-медичної експертизи № 69 від 28 липня 2007 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя на строк більше ніж 6 діб, але менше ніж 21 день.

Зазначені обставини підтверджуються вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 березня 2010 р., який ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2010 р. був залишений без змін (а.с. 6-9).

За вказаним вироком суду ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і йому було призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі, на підставі ст.49 КК України ОСОБА_2 звільнений від кримінальної відповідальності у звязку зі спливом строку давності. Цивільний позов ОСОБА_3 був залишений без розгляду.

Як вбачається з витягів з медичних карт ОСОБА_3 ( а.с.4, 10, 13, 14, 15,17,19, 21, 23, 26, 27, 28, 30, 32, 34, 36, 39,41) після отримання тілесних ушкоджень протягом тривалого часу він проходив стаціонарне лікування і загальна сума матеріальних витрат позивача становить 9.695,77 грн., що підтверджується товарними чеками, довідками та квитанціями, які були досліджені судом під час розгляду справи ( а.с.4, 10, 13, 14, 15, 17, 19, 21, 23, 26, 27, 28, 30, 32, 34, 36, 39, 41).

Враховуючи зазначене, вимоги ст.1166 ЦК України, доведеність вини відповідача у завданні тілесних пошкоджень позивачу, а також наданих доказів по витраті грошей у звязку лікуванням, суд обґрунтовано дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди і обґрунтовано стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 9.695 грн.

Приймаючи до уваги, що внаслідок винних дій відповідача було завдано позивачу і моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, нервовому стресі, душевних страждань, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовжувати активний спосіб життя, у постійному проходженні лікування через отриманя травми, суд прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог згідно ст.ст.23, 1167 ЦК України в частині відшкодування моральної шкоди, стягнувши з відповідача на користь позивача 20.000 грн.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Що стосується розміру моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що вона є домірною тим стражданням, які були завдані позивачу злочинними діями ОСОБА_2

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 03 жовтня 2013 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_4