Справа № 199/9581/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„27" жовтня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі представника позивача - ОСОБА_2,

за участі відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, де третя особа четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати - ОСОБА_4. За життя померла склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок, земельну ділянку та гараж, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вона заповідала ОСОБА_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, він доглядав маму, яка у зв'язку з поганим станом здоров'я в останні місяці свого життя була прикутою до ліжка і не могла самостійно рухатись, він мешкаю за однією із нею адресою без реєстрації місця проживання та вів спільне господарство, про що свідчить довідка № 115906 від 07.10.2013 р. з місця проживання, завірена головою квартального комітету №3. Після спливу шести місяців після смерті мами позивач я звернувся до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, державним нотаріусом Писарєвою Н.С. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (постанова № 4744/02-31 до с/с 979/2013 від 16.11.2013 р.) в зв'язку з тим, що позивач пропустив термін на прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, а саме: не подав заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином в строк до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, та на момент відкриття спадщини він не був зареєстрований разом з померлою на момент її смерті.

Крім того, згідно матеріалів спадкової справи № 979/2013, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 07.12.2012 р. за реєстровим № 774 було посвідчено заповіт ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 на належний їй житловий будинок, земельну ділянку та гараж, що розташовані по АДРЕСА_1 на користь позивача, але у зв'язку з розбіжністю адреси нерухомого майна (провулок-вулиця) та відсутності реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (згідно довідки КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради № 12392 від 28.10.2013 р.) нотаріус не може видати мені свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, його батько ОСОБА_3 (відповідач) перебував у шлюбі із ОСОБА_4 з 21 жовтня 1983 року до моменту її смерті, але в останні роки разом вони не проживали, хоча спілкувались, та шлюб не розривали. Батько позивача є пенсіонером за віком з 10 лютого 2009 року, але до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини після померлої дружини протягом 6-ти місяців він не звертався. Тобто, батько також пропустив строк на прийняття спадщини, та він має право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України.

Згідно п. 1, п. 3 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно Листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2015 р. № 19-32/313 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку».

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Стосовно наявності документів на вказане домоволодіння, виданих на ім'я матері позивача (ОСОБА_4), то позивач зазначає, що рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 22.05.1992 р. № 279/26 «Про відвід земельної ділянки» ОСОБА_4 відведено земельну ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку.

Розпорядженням міського голови від 26.08.2008 р. № 1357-р присвоєно житловому будинку по АДРЕСА_1.

Геолого-геодезичною службою Головного Архітектурно-планувального Управління Дніпропетровської міської ради видано викопіровку з генплану міста № 3573 від 28.07.2008р. зі штампом «Придатно», на якій нанесено розташування цього житлового будинку на місцевості.

Станом на 04 вересня 2013 р. виготовлений технічний паспорт на домоволодіння, розташоване на земельній ділянці 1000 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно інвентаризації одноповерховий житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 108, кв.м і житловою площею 55,6 кв.м складається з: 1 - коридору пл. 12,8 кв.м; 2 - кухні пл. 18,9 кв.м; 3 - житлової кімнати пл. 30,6 кв.м; 4 - житлової кімнати пл. 12,8 кв.м; 5 - житлової кімнати пл. 12,2 кв.м; 6 - коридору пл. 14,4 кв.м; 7 - санвузлу пл. 6,3 кв.м; а також споруд: погріб літ. «Б», гараж літ. «В». Вартість домоволодіння складає 76 300 грн.

Предмет позову становлять вимоги про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 108 кв.м та житловою площею 55,6 кв.м, до складу якого входять: 1- коридор площею 12,8 кв.м, 2- кухня площею 18,9 кв.м, 3 - житлова кімната площею 30,6 кв.м, 4 - житлова кімната площею 12,8 кв.м, 5 - житлова кімната площею 12,2 кв.м, 6 - коридор площею 14,4 кв.м, 7 - санвузол площею 6,3 кв.м, та споруди: погріб літ. «Б», гараж літ. «В».

Підставу позову становлять приписи ст. 95 ЗК України, ст.ст. 182, 376, 1233, 1235, 1236, 1247, 1253, 1268, 1270, 1272 ЦК України.

У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа надала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитав свідків та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Судом на підставі свідоцтва про народження встановлено, що позивач є сином ОСОБА_4, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 12). За життя ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 перебувала шлюбі із ОСОБА_3, подружжя мешкало окремо.

За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом в даній справі, померла за життя склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 13), яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок, земельну ділянку та гараж, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вона заповідала ОСОБА_1 (сину).

ОСОБА_3 не подавав заяви про вступ у спадщину.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Державним нотаріусом Писарєвою Н.С. ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (постанова № 4744/02-31 до с/с 979/2013 від 16.11.2013 р.) а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 пропустив термін на прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, а саме: не подав заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином в строк до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, та на момент відкриття спадщини він не був зареєстрований разом з померлою на момент її смерті.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до відомостей паспорта гр. України ОСОБА_1, який виданий 02.10.2000 р. Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ МУВС України в Дніпропетровській області, місце проживання ОСОБА_1 з 11.07.2003 р. зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали майже аналогічні пояснення, пояснив, що з позивачем вони є добрими знайомими, також були знайомі із його матір'ю, яка важко хворіла на онкологічне захворювання, вона перебувала у свідомості, утім, прикута до ліжка, потребувала сторонньої допомоги та за нею постійно проживав та доглядав її син ОСОБА_1 (позивач), у них були дуже добрі стосунки. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом її поховали.

Спосіб захисту прав, обраний позивачем в даній справі, відповідає закону.

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно; за ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, для суду наявні підстави для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 108 кв.м та житловою площею 55,6 кв.м, до складу якого входять: 1- коридор площею 12,8 кв.м, 2- кухня площею 18,9 кв.м, 3 - житлова кімната площею 30,6 кв.м, 4 - житлова кімната площею 12,8 кв.м, 5 - житлова кімната площею 12,2 кв.м, 6 - коридор площею 14,4 кв.м, 7 - санвузол площею 6,3 кв.м, та споруди: погріб літ. «Б», гараж літ. «В».

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, де третя особа четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_4 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 108 кв.м та житловою площею 55,6 кв.м, до складу якого входять: 1- коридор площею 12,8 кв.м, 2- кухня площею 18,9 кв.м, 3 - житлова кімната площею 30,6 кв.м, 4 - житлова кімната площею 12,8 кв.м, 5 - житлова кімната площею 12,2 кв.м, 6 - коридор площею 14,4 кв.м, 7 - санвузол площею 6,3 кв.м, та споруди: погріб літ. «Б», гараж літ. «В».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 763,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя