АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Омельчука Святослава Володимировича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»,

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Укрексімбанк», Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому, посилаючись на неналежне виконання останнім своїх зобов'язань за кредитним договором, просив стягнути заборгованість в сумі 774 784,50 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрексімбанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 739 350,58 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 35 433,92 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволені позовних вимог, позивач через свого представника Омельчука С.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою. Вказав, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, відповідно до умов кредитного договору, в загальній сумі 35 433,92 грн., є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, не містить мотивів та висновків суду.

Суд, вірно встановивши обставини щодо порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, фактично звільнив відповідача від відповідальності, встановленої законом та Кредитним договором. Зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право лише зменшити розмір пені, а не звільнити від її сплати і то за умови, якщо цей розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог судом не враховано, що стягнення пені заявлено за період з 19.07.2013 (саме з цього моменту у Позивача виникло право на застосування неустойки) по 19.05.2014, а їїрозмір заявленої пені не перевищує розміру заборгованості та становить у співвідношенні до суми основної заборгованості лише 5%.

Просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року в частині відмови в задоволені позовних вимог скасувати та ухвалити нове про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в загальній сумі 35 433,92 грн.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити, з підстав наведених в ній.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», яке на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінило назву на ПАТ «Укрексімбанк», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 27108С58 (із змінами згідно Договору № 27108С58-1 про внесення змін від 13 листопада 2009 року; Додаткового договору № 27108С58-2 від 21 грудня 2010 року; Додаткового договору № 27108С58-3 від 01 лютого 2011 року; Додаткового договору № 27108С58-4 від 31 серпня 2011 року; Додаткового договору № 27108С58-5 від 15 листопада 2011 року; Додаткового договору № 27108С58-6 від 25 листопада 2011 року; Додаткового договору № 27108С58-7 від 16 листопада 2012 року; Додаткового договору № 27108С58-8 від 18 грудня 2012 року; Додаткового договору № 27108С58-9 від 19 серпня 2013 року; Додаткового договору № 27108С58-10 від 01 квітня 2014 року) (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п.п. 2.1.1. п. 2.1. Кредитного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у загальній сумі 688 485, 00 грн., в тому числі:

- кредит у сумі 538 485,00 грн., з кінцевою датою погашення 15 лютого 2028 року на рефінансування існуючого кредиту на придбання нерухомого майна;

- кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 150 000,00 грн., з кінцевою датою погашення 11 вересня 2018 року, на поточні потреби з перевіркою цільового використання кредитних коштів (ремонт).

Згідно з положеннями п.п. 2.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався погасити кредит на рахунок, вказаний у підпункті 2.3.1. Кредитного договору в строк, зазначений у пункті 2.1. Кредитного договору. Погашення Кредиту Позичальник повинен здійснити у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених Графіком надання та погашення Кредиту за Договором. Строки, передбачені Графіком надання та погашення Кредиту за Договором, є обов'язковими для виконання Позичальником. У разі порушення строків погашення кредиту, зазначених у Графіку надання та погашення кредиту за Договором, Банк переносить прострочену частину заборгованості за Кредитом на рахунок прострочених кредитів (п. 2.4.5. Кредитного договору).

Відповідно до п.п. 2.2.1. Кредитного договору, сторони домовились, що Позичальник щомісячно сплачуватиме Банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки на рівні 17,6% річних.

Положення п.п. 2.2.1. Кредитного договору неодноразово змінювались, так: (1) згідно з Додатковим договором № 27108С58-3 від 01 лютого 2011 року до Кредитного договору, на період з 01 січня 2011 року до 01 січня 2012 року процентна ставка за Кредитом встановлюється: процентна ставка за користування Кредитом, наданого на придбання житла - на рівні 15,25% річних, процентна ставка за користування кредитом, наданого на поточні потреби - на рівні 16,25% річних, (2) згідно з Додатковим договором № 27108С58-10 від 01 квітня 2014 року до Кредитного договору, з 01 квітня 2014 року Позичальнику встановлюється фіксована процентна ставка за користування кредитом, наданого на придбання житла та на поточні потреби, на рівні 0,1% річних.

Згідно з підпунктом 2.5.2. Кредитного договору, Позичальник сплачуватиме Банку проценти за користування Кредитом у розмірі, зазначеному в підпункті 2.2.1. Кредитного договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за Кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі Банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця на рахунок НОМЕР_1, відкритий у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, код Банку 380333. Протягом цього періоду проценти сплачуються за попередній місяць. У разі, коли 15 число припадає на вихідний день, проценти підлягають сплаті у перший наступний робочий банківський день.

Положення п.п. 2.5.2. Кредитного договору неодноразово змінювались в частині періоду сплати процентів, так: (1) згідно з Додатковим договором № 27108С58-5 від 15 листопада 2011 року, Позичальник сплачуватиме Банку проценти за користування Кредитом у розмірі, зазначеному в підпункті 2.2.1. Кредитного договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за Кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі Банківського року і підлягають сплаті з 1 по 18 число кожного місяця на рахунок НОМЕР_1, відкритий у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, код Банку 380333. Протягом цього періоду проценти сплачуються за попередній місяць. У разі, коли 18 число припадає на вихідний день, проценти підлягають сплаті у перший наступний робочий банківський день; (2) згідно з Додатковим договором № 27108С58-9 від 19 серпня 2013 року Позичальник сплачуватиме Банку проценти за користування Кредитом у розмірі, зазначеному в підпункті 2.2.1. Кредитного договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за Кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі Банківського року і підлягають сплаті з 1 по 20 число кожного місяця на рахунок НОМЕР_1, відкритий у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві. Протягом цього періоду проценти сплачуються за попередній місяць. У разі, коли 20 число припадає на вихідний день, проценти підлягають сплаті у перший наступний робочий банківський день.

У разі порушення строку сплати процентів за кредитом, зазначеного в підпункті 2.5.1. Кредитного договору, Банк переносить заборгованість за несплаченими процентами за Кредитом на рахунок прострочених процентів за користування Кредитом (п. 2.5.4. Кредитного договору).

Судом встановлено, що Банк в повному обсязі та належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором та видав кредит.

Проте, неналежне виконання відповідачем умов Кредитного договору призвело до виникнення простроченої заборгованості відповідача перед Банком.

Відповідно до пп. 2.6.2 п. 2.6, п.п. 4.2.1 п. 4.2 Кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, відповідач зобов'язався на вимогу позивача достроково повернути кредит протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги Банку про таке дострокове погашення.

В грудні 2013 року позивач направив відповідачу вимогу № 040-29/88488 від 26.11.2013 року про дострокове погашення кредиту. Цією вимогою до відповідача були доведені суми простроченої заборгованості станом на 25 листопада 2013 року та висунута вимога достроково повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та пені.

Суд, встановивши, що відповідачем не були виконані і стали простроченими зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення коштів в розмірі 739 350,58 грн., з яких: 587 285, 00 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом щодо кредиту на рефінансування існуючого кредиту на придбання нерухомого майна та щодо кредиту на поточні потреби; 48,94 грн. - нараховані відсотки за квітень 2014 року щодо кредиту на рефінансування існуючого кредиту на придбання нерухомого майна та щодо кредиту на поточні потреби; 78 205,41 грн. - прострочені проценти щодо кредиту на рефінансування існуючого кредиту на придбання нерухомого майна та щодо кредиту на поточні потреби; 3% річних від простроченої суми заборгованості зі сплати кредиту та процентів в загальній сумі 7 274,81 грн.; інфляційне збільшення заборгованості за весь час прострочення виконання зобов'язань зі сплати суми заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом в загальній сумі 66 536,52 грн.

Рішення суду в частині задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржувалося, а тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не перевірялося.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та законність ухваленого рішення в межах заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені вимогам законності та обґрунтованості не відповідає.

Так, мотивувальна частина рішення містить лише зміст статей закону, на підставі яких вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

При цьому судом не встановлено фактичні обставини щодо встановленого у Кредитному договорі зобов'язання відповідача за порушення його умов та не враховано всі факти, що входять до предмета доказування. У межах своїх повноважень апеляційний суд вважає за необхідне усунути допущені судом першої інстанції недоліки судового рішення шляхом його скасування в цій частині з ухваленням нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Колегія судді погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд, встановивши, що сума заборгованості відповідача перед позивачем в частині повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за Кредитним договором станом на 19 травня 2014 року становить 587 285, 00 грн., безпідставно не застосував до вказаних правовідносин норми матеріального права які регулюють правові наслідки порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК).

В п. 5.2. Кредитного договору позивач та відповідач передбачили умову про те, що у разі невиконання зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує Банку пеню, передбачену Кредитним договором.

Положення п. 2.4.2. Кредитного договору передбачають, що у разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у Графіку надання та погашення кредиту за Договором, процентів та платежів за цим Договором, Позичальник сплачує Банку за кожний день прострочення, включаючи день платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за Кредитом включно, процентами та платежами за цим Договором у повному обсязі та підлягає сплаті на рахунок НОМЕР_2, відкритий у філії ВАТ «Укрексімбанк» в м. Києві, код Банку 380333.

Колегія суддів вважає, що заявлена позивачем вимога про стягнення пені що нарахована на: прострочену заборгованість відповідача за несвоєчасне погашення часток кредиту на поточні потреби та часток кредиту на рефінансування існуючого кредиту на придбання нерухомого майна; поточну заборгованість відповідача за несвоєчасне погашення нарахованих процентів за кредитом на поточні потреба та за кредитом на рефінансування існуючого кредиту на придбання нерухомого майна, в загальній сумі 35 433,92 грн. є обґрунтованою.

Згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи, вказана сума пені нарахована за період з 19.07.2013 року (саме з цього моменту у позивача виникло право на застосування неустойки) по 19.05.2014 року, тобто менше ніж за рік та у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня та у розмірі, що не перевищує розмір заборгованості.

За наведених обставин колегія дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення зазначеного спору, а тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Омельчука Святослава Володимировича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення пені.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» пеню в розмірі 35 433 (тридцять п'ять тисяч чотириста тридцять три) грн. 92 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/8626/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2671/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.,

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.