Справа № 523/5883/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивачки - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Склярової Л.Ю., представника відповідача - Ткач В.В.

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_6, яка залишила заповіт на квартиру своєму правнуку. Решта майна, що належала спадкодавцю повинна бути розподілена між спадкоємцями за законом. Позивачка є єдиної дочкою ОСОБА_6, а тому є спадкоємцем першої черги за законом. Факт смерті матері негативно вплинув на стан здоров'я позивачки. Так, в період з 22.09.2014р. по 03.10.2014р. вона проходила стаціонарне лікування в Одеській обласній лікарні.

10.10.2014р. позивачка звернулась за місцем відкриття спадщини в Четверту Одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийом обов'язкової частки спадщини за заповітом. Нотаріус Толстих H.М. винесла постанову про відмову у виконанні нотаріальної дії. Позивачка стверджує, що при подальших зверненнях до нотаріальної контори, з боку державного нотаріуса Толстих H.М. до неї спостерігалося зневажливе ставлення.

При цьому, за твердженням позивачки, з моменту звернення до нотаріуса, з боку Толстих H.М. допущений цілий ряд порушень законодавства України, а саме вимог ст.ст. 2, 5, 6, 7, 8, 34, 49, 60, 61, 63, 65 Закону України «Про нотаріат», ст. 20 закону України «Про звернення громадян» та пп.2.3 глави 9, пп.1.2, пп.3.29, п. 4 глави 10, п. 2 глави 14 розділу 2 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про порядок проведення нотаріальних дій нотаріусами Україна »№296 / 5 від 22.02.2012р.

Так нотаріус не видала спадкоємцю письмову довідку, яка повинна була підписана нотаріусом та скріплена його печаткою про перелік документів необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій.

В зв'язку з чим, нотаріусом не виконано підпункту 3.29 глави 10 розділу 2 «Порядку проведення нотаріальних дій нотаріусами України» № 806/5 від 23.05.2014р.

Нотаріус не сприяла спадкоємцю за законом у здійсненні її прав на спадкове майно та захисту її законних інтересів, не роз'яснювала прав і обов'язків, як спадкоємця за законом, не попереджала про наслідки вчинюваних нотаріальних дій, чим порушила вимоги ст. 5 закону України «Про нотаріат».

Крім того, нотаріус, при зверненні спадкоємця за законом нотаріус не уточнила наявності спадкового майна, його склад та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, чим порушила вимогу п.п. 1.2 глави 10 розділу 2 наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012р.

Позивачка також стверджує, що нотаріусом після отримання документів, що підтверджують факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини не прийнято заходів щодо охорони спадкового майна, чим порушено вимогу п.п. 2.3 глави 9 розділу 2 наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012р.., п.2 ст. 34, ст.ст. 60, 65 Закону України «Про нотаріат», що призвело до нанесення збитків спадкоємця за законом. В зв'язку з чим, після закінчення шести місяців з дня смерті спадкодавця, основна частина спадкового майна, зникла. Вищевказаний факт може підтвердити свідок ОСОБА_5

Нотаріусом не прийнято заходів з проведення опису і оцінки майна спадщини за законом, чим порушила вимоги ст. 61 закону України «Про нотаріат».

Крім того, нотаріус не виконала своїх обов'язків щодо повідомлення спадкоємців за законом про відкриття спадщини, чим порушено вимогу ст. 63 закону України «Про нотаріат».

Нотаріус не призначала виконавця заповіту, оскільки це було потрібно в інтересах спадкоємців, чим порушила п. 2 глави 14 розділу 2 «Інструкції порядку проведення нотаріальних дій нотаріусами України».

Позивачка також посилається на те, що нотаріусом розповсюджені відомості, що становлять нотаріальну таємницю.

Крім того, нотаріусом порушений передбачений триденний термін на винесення постанови нотаріуса про відмову в проведенні нотаріальних дій, чим порушено вимогу ст. 49 закону України «Про нотаріат».

Нотаріус також погодилася видати свідоцтво про право на спадщину за законом, через шість місяців після відкриття спадщини, і тільки на те майно, на яке будуть представлені документи, що підтверджують його володіння заповідачем. Однак оскільки майно спадщини за законом є рухомим майном, що не підлягає обов'язковій державній реєстрації отже, тому не потрібно подання відповідних документів.

Нотаріус також не направила відповідь на заяву позивачки від 10.10.2014р. , чим порушено вимоги ст. 20 закону України «Про звернення громадян».

У відповідності зі ст. 21 закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних або недбалих дій державного нотаріуса, відшкодовується в порядку, передбаченому законодавством України.

Позивачка вважає, що державний нотаріус спричинив своїми діями моральну шкоду, а саме не повідомив її, як спадкоємця за законом за законом про відкриття спадщини, затягувала строку розгляду заяви та несвоєчасно надавала на них відповіді, не роз'яснювала позивачці її права, не надала перелік необхідних документів для оформлення спадщини, не попереджала про наслідки вчинюваних дій,

не проводилося уточнення наявності майна спадщини за законом, не приймались заходів щодо охорони спадкового майна, не проводився опис і оцінка майна спадкового майна, була порушена нотаріальна таємниця, не призначався виконавець заповіту.

Протиправні дії (бездіяльність) нотаріуса, на тлі нервового потрясіння, призвели до погіршення здоров'я позивачки. Загострилися такі захворювання, як гастроезофагеальна рефлюксна хвороба (ГЕРХ), аксіальна грижа стравохідного отвору діафрагми (ГПОД), супроводжувані езофагітом, гастродуоденітом, вісцероптоз. Спостерігався астено- невротичний синдром. Бездіяльність нотаріуса щодо охорони спадкового майна, привели до зникнення майна по закінченню шести місяців з дня відкриття спадщини. Неправомірними діями нотаріуса порушений звичайний режим життя, позивачці довелося самостійно вникати в суть законів, витрачати свій час на додаткові поїздки з місця проживання в м. Одесу.

В зв'язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідачки суму моральної шкоди у розмірі 52000 гривень.

В судовому засіданні позивачка підтримала, а також її представник підтримали позовні вимоги, а також пояснили, що державний нотаріус не прийняла необхідних заходів щодо охорони спадкового майна, неправомірно позбавила позивачку права на обов'язку частку у спадщині, не роз'яснювала права, зневажливе ставилась до позивачки, затягувала час на розгляд її заяв, ображала її. В зв'язку з чим, позивачка відчула душевні страждання, у неї погіршився стан здоров'я.

Представники Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки державний нотаріус діяв правомірно та в межах чинного законодавства.

Представник Головного територіального управління юстиції в Одеській області просив відмовити у задоволенні позовних вимоги, оскільки вони є необґрунтованими.

Представники Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Законний представник малолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_5 пояснила, що державний нотаріус не порушила прав малолітнього, а також роз'яснювала їй права, а також сприяла оформленню спадкового майна.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так позивачка просить стягнути з відповідача - Четвертої Одеської державної нотаріальної контори моральну шкоду у розмірі 52000 гривень, у зв'язку з неправомірними діями та бездіяльністю державного нотаріуса Толстих Наталії Миколаївни. При цьому, позивачка посилається на те, що державний нотаріус не прийняла необхідних заходів щодо охорони спадкового майна, неправомірно позбавила позивачку права на обов'язку частку у спадщині, не роз'яснювала права, зневажливе ставилась до позивачки, затягувала час на розгляд її заяв, ображала її. В зв'язку з чим, позивачка відчула душевні страждання, у неї погіршився стан здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 21 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року N 3425-XII шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних або недбалих дій державного нотаріуса, відшкодовується в порядку, передбаченому законодавством України.

Таким чином, підставою для відшкодування шкоди, яка заподіяна нотаріусом є неправомірність дій зі сторони нотаріуса, а також його неправомірні дій чи бездіяльність.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу

В судовому засіданні зі сторони позивачки не надано жодних доказів, що дії або бездіяльність, а також постанови державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори - Толстих Н.М. були визнані неправомірними.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачка не подавала позовних вимог про визначення неправомірними дій або бездіяльності, а також постанов державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори - Толстих Н.М..

В той же час, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015р., залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015р. було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Толстих Наталії Миколаївни, третя особа ОСОБА_8 про визнання права на обов'язкову частину в спадщині, зобов'язання видати свідоцтво про право власності та вжити заходів щодо охорони спадкового майна.

Крім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2015р., залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 28.10.2015р. було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_5, про визнання недійсною постанови нотаріуса.

На підставі викладеного, суд вважає, зі сторони позивачки не надано суду доказів вчинення неправомірних дій або бездіяльності, а також прийняття неправомірних постанов державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори - Толстих Н.М..

Суд також вважає, що посилання позивачки на зневажливе ставлення до неї нотаріуса, на факти висловлювання нотаріусом образ щодо позивачки не доведено жодним доказом.

Так в позовних вимогах позивачка посилалась на те, що вищевказані факти може довести ОСОБА_5. В той же час, під час розгляду справи ОСОБА_5 пояснила, що державний нотаріус Толстих Н.М. не порушила прав малолітнього, а також роз'яснювала їй права, а також сприяла оформленню спадкового майна та вона не має жодних претензій до нотаріуса.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 21 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року N 3425-XII, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя