Справа № 496/5327/14-ц
Провадження № 2/496/175/15
26.01.2015року місто Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Бобуйка А.Д.,
при секретарі - Гайдейчук К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП,
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, якою на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, а судова повістка направлена за місцем його реєстрації повернута до суду в зв'язку з його не проживанням. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про день розгляду справи належним чином.
За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідача - заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів і з додержанням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28 березня 2014 року по справі № 496/1024/14-п встановлено, що 12 лютого 2014 року о 09 годині 25 хвилин ОСОБА_2 в с. Маяки на перехресті вул. Радянської Армії та вул. Богачова, керуючи автомобілем НОМЕР_1 при виконанні повороту ліворуч, не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. ДТП сталось в результаті порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.6 ПДР України (а.с.17).
Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль НОМЕР_3, яким керував винуватець ДТП ОСОБА_2, застрахований в ПАТ «Страховій групі «ТАС».
Внаслідок вище зазначеного ДТП, автомобіль НОМЕР_4, 2008 року випуску, який належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, отримав значні механічні пошкодження, які детально описані в акті огляду транспортного засобу, складеного 14.02.2014 року представником ПАТ «Страхова група» «ТАС» (а.с.12).
20.02.2014 року страхувальником на огляд було надано автомобіль НОМЕР_3 з VIN-кодом: НОМЕР_6, що є відмінним із VIN-кодом ЗТЗ. Тобто, автомобіль, який застрахований та автомобіль, який було надано на огляд - це є два різі транспортні засоби.
З вказаних підстав, позивачу ОСОБА_1 листом ПАТ «Страхової групи «ТАС» від 19.03.2014 року було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. При цьому зазначено, що страхова компанія не має правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки ТЗ наданий страхувальником на огляд не застрахований згідно Полісу (а.с.10-11).
Отже, оскільки страхова компанія на законних підставах не може виплатити страхову суму потерпілому, відшкодувати завдані збитки повинен винуватець ДТП - відповідач по справі ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі наведеного суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого мало місце зіткнення транспортних засобів, пошкодження автомобіля позивача, тобто винними діями, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, заподіяно матеріальні збитки, які він повинен відшкодувати.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області Бобуйок А.Д.