Провадження 2/646/127/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Олізаренко С.М.,

при секретарі - Тімановській О.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, у розмірі 3190,09 грн., стягнути з ОСОБА_2 франшизу у розмірі 1000 грн. та просив стягнути судові витрати в сумі 1743,60 грн., які складаються з судового збору та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову послався на те, що 02.01.2014р. ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Skoda Felicia", державний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту Гагаріна, в районі будинку №352 в м.Харкові порушив п. 10.11 ПДР України, що потягло за собою ДТП, внаслідок якої автомобілю «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1 та яка є власником даного автомобіля, були спричинені технічні пошкодження. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.01.2014р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована в компанії ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

Після даної ДТП ОСОБА_1 звернулася до страховій компанії ПрAT «Українська Пожежно-Страхова Компанія» з заявою про виплату їй страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2. Представником ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» був проведений огляд мого автомобіля, для оцінки пошкодження автомобіля.

Після огляду страховим комісаром її автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2, позивачка надала його до СТО ФОП ОСОБА_3 для подальшого ремонту.

Після ремонту автомобіля їй було надано акт виконаних робіт № від 19.05.2014 року, де вказана загальна вартість ремонту 12750 гривень.

Вказана сума 12750 гривень нею була сплачена до СТО ФОП ОСОБА_3, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №28 від 19.05.2014 року.

22.05.2014 року на рахунок позивачки представниками страхової компанії було перераховано страхове відшкодування в сумі 6967,42 коп., однак всупереч ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказана сума страхового відшкодуванні з нею погоджена не була, оскільки за ремонт автомобіля вона заплатила 12750 гривень.

Позивач, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення на позов та просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.01.2014р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні 02.01.2014р. дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП, та встановлено, що він, керуючи автомобілем "Skoda Felicia", державний номер НОМЕР_1, спричинив ДТП з автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 Вказана постанова набрала законної сили (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України та роз'яснень, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с.17)

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз.10 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_1 визначався розмір відновлювального ремонту на підставі наряду замовлення з накладною та акту виконаних робіт ФОБ ОСОБА_3 № від 19.05.2014р. (а.с.12-16) Даний наряд замовлення з накладною та акт виконаних робіт, що відповідно до вимог ст.59 ЦПК України не є допустимими доказами по справі.

Оскільки, оформлення наряду замовлення з накладною та акту виконаних робіт повинно відповідати вимогам чинного законодавства, зокрема містити встановлені законом реквізити. Наряд замовлення з накладною та акту виконаних робіт ФОБ ОСОБА_3 № від 19.05.2014р. не мають підписів замовника, місця складання цих документів, що суперечить статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Надані документи є імітацією обліку підприємств загального оподаткування бо згідно п.296.1.1 статті 296 Податкового Кодексу України передбачає, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Зважаючи на зазначене у наряді замовлення з накладною та акті виконаних робіт вказана вартість з податком на додану вартість, що не відповідає дійсності, бо ФОБ ОСОБА_3 не є платником цього податку.

Крім того, вони є лише розцінками окремо взятого суб'єкту господарювання, який використовує договірні ціни на матеріали і роботи на свій розсуд.

Згідно приписів п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" регламентують обов'язковість звіту або висновку експерта (експертного дослідження) для визначення реальної вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля.

Отже, належним доказом, який підтверджує вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу є саме звіт або висновок експерта (експертного дослідження).

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно звіту спеціаліста - авто товарознавця - ФОП "ОСОБА_4" №11200 від 16.02.2014 року, згідно якого вартість відновлювальних ремонтних робіт з урахуванням фізичного зносу автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2, складає 9602,92 грн. (а.с.70-96)

Відповідно до поліс АЕ/0218149 від 10.04.2013 року, згідно якого здійснювалось страхове відшкодування ОСОБА_1, страхувальник ОСОБА_2 придбав з франшизою 1 000 грн. (а.с.9)

Статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та в даному випадку становить 1000 грн. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи наведене, розрахунок страхового відшкодування: 9 602,92 - 1000,00 = 8 602,92 грн., де: 1000,00 - франшиза, передбачена полісом АЕ/0218149 від 10.04.2013 р.

Зазначений розмір страхового відшкодування був перерахований на рахунок ОСОБА_1 у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене розрахунок страхового відшкодування був здійснений на підставі та у відповідності до положень спеціального нормативно-правового акту - Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи вищевикладене, ПАТ "УПСК" та ОСОБА_2 виконані зобов'язання щодо відшкодування збитків заподіяних ДТП.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком за договором страхування.

Тому з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача франшиза, що складає 1000 грн. за договором страхування.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 224-226 ЦПК України, ст..22, 202, 1187, 1192 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 272 (двісті сімдесят дві) грн. 98 коп., які включають: витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Олізаренко