АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/611/15 Головуючий І інстанції - Короткий І.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,

при секретарі - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» Герус І.В. на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «ХТЗ», третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе», в якому зазначив, що підприємством йому була надана довідка про заробітну плату на час його перебування на спеціальних військових зборах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 12.12.1987 року по 26.03.1988 року. Вважаючи вказаний у довідці розмір заробітної плати невірним, просив суд призначити по справі судово-економічну експертизу, після чого зобов'язати ПАТ «ХТЗ» провести перерахунок заробітної плати та видати довідку про фактичну заробітну плату за цей період у розмірі відповідно до висновків вказаної експертизи.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що розмір заробітної плати позивача за вказаний період був розрахований у відповідності до вимог діючого законодавства.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 19 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ПАТ «ХТЗ» провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_4 за час його перебування на спеціальних військових зборах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 12.12.1987 року по 26.03.1988 року та видати ОСОБА_4 довідку про фактичну заробітну плату за цей період у розмірі 3840,81 рублів, у тому числі: грудень 1987 року - 783,66 рублів, січень 1988 року - 1359,20 рублів, лютий 1988 року - 1263,04 рублів, березень 1988 року 434,91 рублів.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ХТЗ» Герус І.В. просить рішення суду скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підстав для видачі підприємством нової довідки про заробітну плату немає.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, зобов'язуючи ПАТ «ХТЗ» провести перерахунок заробітної плати за час його перебування на спеціальних військових зборах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати довідку про заробітну плату суд виходив з того, що нарахування заробітної плати та видана довідка не відповідає вимогам законодавства.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «ХТЗ» та у період з 12.12.1987 року по 26.03.1988 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи з 15 квітня 2013 року безстроково, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Судом також встановлено, що позивач звернувся до ПАТ «ХТЗ» із заявою про видачу йому довідки щодо перерахування заробітної плати за період, коли він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та 28 травня 2012 року отримав довідку про заробітну плату №112 за час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до змісту якої йому була нарахована заробітна плата розміром 2834 крб. 14 коп., яка складається з оплати праці за роботу у зоні відчуження, оплату за роботу у вихідні та святкові дні, збережений середній заробіток та премії.

Згідно висновку судово-економічної експертизи №9097 від 14.10.2014 року, проведеної Харківським НДІСЕ ім. М.С.Бокаріуса, обчислено заробіток ОСОБА_4 за час його перебування на спеціальних військових зборах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 12.12.1987 року по 26.03.1988 року в загальній сумі 3840,81 крб. та помісячно за умови підвищення на 50% годинної тарифної ставки ( а.с. 46 - 89 ).

Проте, згідно п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали в зоні відчуження в 1986-1990 роках призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, але виключно із урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки.

Як вбачається із матеріалів справи, довідка №112 від 28 травня 2012 року, видана позивачеві на його вимогу, складена з урахуванням кількості годин, відпрацьованих у відповідній зоні ліквідації аварії, годинної тарифної ставки та з урахуванням коефіцієнту кратності, що розрахований у відповідності до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7.

Зазначеними нормативно-правовими актами було надано право керівникам збільшувати кратність оплати праці працівників залежно від зони небезпеки з умовою важкості і шкідливості виконуваних робіт, а також право встановлювати премії до 60% тарифної ставки, підвищувати посадові оклади. Отже, керівники підприємств, установ, організацій мали право нараховувати та здійснювати дані виплати.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову та зобов'язання підприємства проводити перерахунок заробітної плати і видавати довідку.

Крім того, колегія суддів бере до відома ту обставину, що оскільки виплати, на які претендує позивач, фактично не здійснювались, то відповідно і є відсутніми первинні документи щодо таких виплат. Оскільки відповідачем такі нарахування та виплати не були здійснені, то і підстави для покладання обов'язку на ПАТ «ХТЗ» щодо надання такої довідки із урахуванням 50% збільшення тарифної ставки є відсутніми.

Таким чином, висновок суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи та ґрунтується на припущеннях. В зв'язку з чим є всі підстави для скасування ухваленого рішення та для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4; 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» Герус І.В. - задовольнити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 19 листопада 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе», третя особа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді