АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6082/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/120/К/15 суддя Сарат Н.О.
Категорія - 50 (І) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Грищенко Н.М., Братіщевої Л.А.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_2

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Також ОСОБА_2 ухиляється від утримання позивача, чим порушує її права.

У зв'язку з цим, ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття, стягнути з ОСОБА_2 на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, допустити рішення суду до негайного виконання в розмірі місячних платежів.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) та аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу). Судом не взято до уваги, що аліменти на утримання дружини призначаються за умови, що батько дитини, з якою проживає позивач, має матеріальну можливість надати такі аліменти. Відповідач має боргові зобов'язання за кредитною угодою у сумі 9215 грн., які підтверджуються випискою до угоди, однак суд не надав оцінки цим доказам щодо матеріального стану ОСОБА_2 Призначення аліментів на утримання сина та на утримання ОСОБА_3 у загальному розмірі 1/2 частини від доходу відповідача значно погіршує його матеріальний стан.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду законне та обґрунтоване, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, позивача ОСОБА_3, яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про його народження батьком вказаний відповідач, а матір'ю - позивач. (а.с.4)

Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює у ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" і його середній заробіток за серпень та вересень 2014 року складає 5112,76 грн. (а.с.26)

Відповідно до довідки №26 Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби "Нова-Ком" від 12.09.2014 року, син сторін ОСОБА_4 проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. (а.с.5)

Ухвалюючи рішення про задоволення позивних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 75, 84, ст. 180-182 СК України і виходив з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини у розмірі по 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) на кожного.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, ст. 180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом, в порушення положень ч.3 ст. 181 СК України, стягнуто аліменти з усіх видів доходів відповідача, оскільки частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, як передбачено ч.1 ст. 183 СК України. Сімейний кодекс не містить переліку доходів громадян з яких не можливо проводити стягнення аліментів. Тому визначення доходів відповідача, з яких аліменти не стягуються, відповідно до Постанови КМУ від 26 лютого 1993 №146, має відбуватись на стадії виконання рішення суду про стягнення аліментів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших осіб, які перебувають на його утриманні та інші обставини, що мають істотне значення, правильно визначив розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з довідки №811-15/1-7448 від 30.10.2014 року, середній заробіток відповідача ОСОБА_2 за серпень - вересень 2014 року складає 5112,76 грн. (а.с.26)

Зважаючи на те, що спільний син сторін проживає разом з позивачем, відповідач працює та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, тому вважається таким, що може надавати матеріальну допомогу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо можливості стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів). Колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості, і враховуючи, що позивач не працює та перебуває у відпустці по догляду за спільною дитиною сторін, забезпечуватиме ОСОБА_3 реалізацію конституційного права на прожитковий мінімум.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано доказів на підтвердження матеріального стану ОСОБА_2, а саме наявність у відповідача боргових зобов'язань за кредитною угодою у сумі 9215 грн., колегія суддів не може прийняти та вважає їх необґрунтованими. Факт заборгованості ОСОБА_2 перед третіми особами не звільняє його від обов'язку утримувати позивача до досягнення їх дитиною трирічного віку, та є таким, що не підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що призначення аліментів на утримання сина та на утримання ОСОБА_3 у загальному розмірі 1/2 частини від доходу відповідача значно погіршує його матеріальний стан, так як відповідачем, в порушення ст. 10, 60 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження даних обставин.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: