Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2015 Справа №607/18423/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Мандзія В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Відділу Держземагенства у Тернопільському районі, треті особи - Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації, Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Відділу Держземагенства у Тернопільському районі, треті особи - Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації, Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її тітка - ОСОБА_4 Раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5, а в 1992 року помер рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_6 При житті ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належало по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1. Заповітного розпорядження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не залишали, в зв'язку із чим після їхньої смерті спадкоємицею їхнього майна за законом стала ОСОБА_4 24 січня 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 заповіла позивачу, ОСОБА_1 09 грудня 1999 року ОСОБА_4 заповіла позивачу належну їй частку (пай), площею 2,33 га, що знаходилась в ТВЗІМП ім.Лесі Українки Тернопільського району, що перебувала у колективній власності даного товариства, однак на даний час позивачем пред'явлено в Тернопільську районну державну нотаріальну контору Державний акт на право власності на дану земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складалась із наступного майна: цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1; земельної ділянки, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Інших спадкоємців на майно померлої ОСОБА_4 немає, спадщина позивачем прийнята. 15 червня 2011 року ОСОБА_1 подала в Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Однак, оформити на себе вказане спадкове майно позивач не має можливості, так як Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації своїм повідомленням за №211 від 23 листопада 2011 року відмовило їй у видачі витягу з Реєстру прав власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 для оформлення спадщини після померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та повідомлено про те, що у разі смерті власника нерухомого майна і відсутності правовстановлюючого документа питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця ) повинно вирішуватися у судовому порядку. Також, при зверненні позивача до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою з приводу оформлення своїх спадкових прав за заповітом на земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області по АДРЕСА_1, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 20 грудня 2011 року за №2900/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане майно після померлої тітки - ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, належне її тітці ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області по АДРЕСА_1; земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, просять задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Відділу Держземагенства у Тернопільському районі в судове засідання не з'явився, однак звернувся в суд із клопотанням про розгляд справи без участі їхнього представника.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду лист, в якому просить проводити слухання справи у його відсутності.

Представник третьої особи Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації в судове засіданні не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06 лютого 1984 року, видане Тернопільським районним відділом ЗАГС. ЇЇ батьками записано: батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22 січня 2011 року, виданого Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, яка була тіткою позивача, рідною сестрою її батька.

Раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, яка була матір'ю ОСОБА_4. Про факт смерті свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 12 серпня 2011 року, видане Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Також в судовому засіданні встановлено, що в 1992 році помер рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_6.

З довідки №78 від 23 січня 2015 року, виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, слідує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_6 одна і та ж сама особа, що проживала і померла в с.Лучка Тернопільського району.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_1, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за станом на 16 листопада 2011 року, власниками даного будинку зазначені: ОСОБА_5 - 1/3 частки, ОСОБА_4 - 1/3 частки, ОСОБА_6 - 1/3 частки.

Також, як вбачається із довідки №312 від 27 листопада 2014 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро житловий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області станом на 01 липня 1999 року належав до суспільної групи господарства - колгоспний. Відповідно до довідки Миролюбівської сільської ради №597 від 16 червня 2011 року членами двору були: 1/3 ОСОБА_5; 1/3 ОСОБА_4; 1/3 ОСОБА_6, що також підтверджується випискою з по господарської книги, яка долучена до матеріалів справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. За п.6 «г» даної постанови згідно із ст.4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. У відповідності до ст.121 того ж Кодексу володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)).

Члени колгоспного двору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заповітного розпорядження не залишали, в зв'язку із чим після їх смерті спадкоємицею їхнього майна за законом стала ОСОБА_4, яка вступили в управління спадковим майном, так як проживали в житловому будинку, а тому набула права на спадщину, хоча й це право не було оформлено. Діюче на той час законодавство не передбачало обов'язку спадкоємців отримати свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається із заповіту, складеного 24 січня 1997 року та посвідченого секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області по АДРЕСА_1, дочці рідного брата ОСОБА_1.

У відповідності до заповіту, складеного 09 грудня 1999 року та посвідченого секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 заповіла належний їй на праві особистої власності право на земельну частку (пай), що знаходиться в ТВЗІМП ім.Лесі Українки Тернопільського району і перебуває в колективній власності даного товариства, розміри 2,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі заповіла ОСОБА_1.

Згідно Державного акту на право власності на змелену ділянку серія ЯА №784028 від 07 вересня 2005 року та відповідно до інформації (витягу) з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої 05 липня 2011 року Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі №6622, власником (користувачем) земельної ділянки для сільськогосподарського призначення, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, площею 2,03 га, є ОСОБА_11.

Повідомленням Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №211 від 23 листопада 2011 року у видачі ОСОБА_1 витягу з Реєстру прав власності на житловий (садовий) будинок з надвірними побудовами і спорудами в с.Лучка по АДРЕСА_1 для оформлення спадщини після померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2011 року №2900/02-14, державний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що знаходиться в ТВЗМП ім. Л.Українки, у зв'язку з пред'явленням Державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Миролюбівської сільської ради, для ведення сільського господарства, площею 2,03 га., а також на житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами в с.Лучка по АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно.

За вказаних обставин, судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5, померлої 1991 року, та ОСОБА_6, померлого 1992 року, відкрилася спадщина, яка складається із 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті вказаних спадкоємців, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно - цілий житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Лучка Тернопільського району Тернопільської області по АДРЕСА_1, та земельної ділянка, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається із матеріалів справи спадщину прийняла племінниця померлої - позивач ОСОБА_1, в користь якої спадкодавець склала заповіт. Однак, у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння спадкодавцем не проведена, оскільки на момент побудови житлового будинку (1939 рік) діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав, та через розбіжності в розмірах земельного паю, який попередньо вимірювався умовними кадастровими гектарами, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення шляхом визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області по АДРЕСА_1, та на земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Водночас, суд вважає, що Відділ Держземагенства у Тернопільському районі є неналежним відповідачем в даній справі, оскільки не є учасником правовідносин зі спадкування та не оспорює право позивача ОСОБА_1 на спадкове майно, зокрема, земельну ділянку, а тому позовні вимоги, заявлені до вказаного відповідача є безпідставними та до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.120, 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.392, 1216-1218, 1233, 1235 ЦК України, ст.ст.6, 8, 10, 15, 30, 197, 212, 214, 221 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області по АДРЕСА_1, та земельну ділянку, площею 2,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

В задоволенні позовних вимог до Відділу Держземагенства у Тернопільському районі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська