15.01.2015 Справа № 756/8404/14-ц
унікальний №756/8404/14-ц
провадження № 2-о/756/27/15
УХВАЛА

15 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - орган приватизації державного житлового фонду - Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про встановлення факту постійного проживання з березня 2004 року по 2008 рік у квартирі АДРЕСА_1,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання з березня 2004 року по 2008 рік у квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування вказаних вимог заявник вказує, що у червні 2012 року він звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до УЖКГ Оболонської РДА у м. Києві, ОСОБА_2, в якому просив скасувати розпорядження органу приватизації державного житлового фонду та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру, посилаючись на те, що йому, його братові ОСОБА_3, матері ОСОБА_2 та вітчиму ОСОБА_4 надано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1, в якій вони в тому ж році зареєструвались. 26 серпня 1999 року він був знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою у зв'язку з переїздом до м. Харкова, де він вступив на денну форму навчання до Харківської юридичної академії ім. Я.Мудрого. 18 березня 2004 року його було відраховано з навчального закладу у зв'язку з академічною заборгованістю. У позовній заяві він вказав, що в січні 2005 році він перевівся на заочну форму навчання, повернувся до м. Києва, де працевлаштувався, та за згодою батьків без реєстрації поселився у спірній квартирі.

05 жовтня 2006 року мати позивача ОСОБА_2 звернулася до органу приватизації Оболонської РДА у м. Києві з заявою про приватизацію спірної квартири, і розпорядженням органу приватизації №3076 від 10 жовтня 2006 року спірну квартиру було передано у приватну власність ОСОБА_2, в подальшому їй було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

Заявник ОСОБА_1 вказує, що він був знятий з реєстраційного обліку у спірній квартирі у зв'язку з виїздом на навчання до м. Харкова, у зв'язку з чим за ним збереглося право користування спірною квартирою. Проте судом не досліджувалося питання про його місце перебування після виключення з академії протягом 2004 року. Суд визнав його позов необґрунтованим у зв'язку з тим, що ніби то він після його виключення з Харківської юридичної академії перебував у м.Харкові більше, ніж шість місяців, та 19 вересня 2004 року втратив право на житло.

На даний час ОСОБА_1 звертається до суду з заявою про встановлення факту його проживання у вказаній квартирі впродовж 2004 року, після виключення його з навчального закладу, з метою подальшого відновлення його особистих майнових прав (прав на житло).

Відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 20 грудня 2012 року ОСОБА_1 відмовлено у позові до УЖКГ Оболонської РДА у м. Києві, ОСОБА_2 про скасування розпорядження органу приватизації державного житлового фонду та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру.

В рішенні суду встановлено, що рішенням Мінської районної ради народних депутатів від 18 березня 1992 року ОСОБА_4 з сім'єю: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1, в якій вони зареєструвались та проживали. 26 серпня 1999 року ОСОБА_1 знятий з реєстрації за вказаною адресою. Розпорядженням органу приватизації від 10 жовтня 2006 року за заявою ОСОБА_2 квартиру передану у приватну власність ОСОБА_2 та їй видано свідоцтво про право власності на цю квартиру. У 2008 році ОСОБА_2 передала в іпотеку банку вказану квартиру для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позову про скасування розпорядження органу приватизації суд виходив з того, що ОСОБА_1 після відрахування з університету 18 березня 2004 року протягом шести місяців з моменту припинення навчання не повернувся проживати в квартиру, тому 19 вересня 2004 року закінчився строк, протягом якого за ним зберігалося право користування квартирою. Суд прийшов до висновку, що оскільки відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється у спільну сумісну або часткову власність саме осіб, які постійно мешкають у квартирі або за якими зберігається право на житло, приватизацією вказаної квартири не порушено прав та законних інтересів ОСОБА_1

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з поданої заяви вбачається спір між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та органом приватизації щодо незаконності приватизації ОСОБА_2 квартири та щодо права заявника на приватизацію квартири, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

За таких обставин заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ч. 6 ст. 236, ч. 4 ст. 256, ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - орган приватизації державного житлового фонду - Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про встановлення факту постійного проживання з березня 2004 року по 2008 рік у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко