Справа №215/5511/14-ц
Провадження №2/741/52/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Кучерявця О.М.,

за участю секретарів Мартиненка С.В. та Яцуна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 22.06.2007 р. між ним ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 003-09319-220607. Відповідно до умов договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті на загальну суму 30 000 грн., надав платіжну картку і здійснював обслуговування відповідача. У відповідності до договору відповідач, як держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, на думку позивача, не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 19.05.2014 р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 10 827 грн. 68 коп., а тому Банк, як позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та сплачений судовий збір.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, представник позивача посилався на прикладені до позовної заяви докази, а саме, копії: кредитного договору від 22.06.2007 р., тарифів на обслуговування платіжної картки, анкети позичальника, анкети клієнта - фізичної особи, розрахунку заборгованості за кредитним договором, паспорту відповідача, довідки АА № 267752 про включення до ЄДРПОУ, довіреності про підтвердження повноважень представника, статуту, а також на оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, свого представника в судове засідання не делегував і про причини неявки чи перешкоду його явки до суду, суд не повідомив, але в резолютивній частині позовної заяви представник позивача просить розглядати справу за його відсутності та те що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи належними чином повідомленим про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла його заява про розгляд позову в його відсутність, що позовні вимоги він не визнає, просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності, мотивуючи тим, що з моменту, коли позивач міг звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права пройшло більше ніж три роки, доказів поважності причин пропуску строку позивач не надав.

У відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши пояснення представника позивача в позовній заяві до суду, заяву відповідача, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З розрахунку ціни позову вбачається, що останній рух коштів був в грудні 2009 року, а тому про порушення свого права Банку було відомо вже в грудні 2009 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності розпочався в грудні 2009 року і закінчився, відповідно, в грудні 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із даним позовом 10.09.2014 р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Звертаючись до суду з позовом Банк не просив поновити строк позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суд вбачає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог Банку.

На підставі ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд -

РІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області на протязі 10-ти днів відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

СуддяО.М. Кучерявець