Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-1685/12 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І.В.
Категорія 34 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку до ОСОБА_1, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта», третя особа ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та за позовом ОСОБА_1 до Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 червня 2014 року

встановила:

У липні 2012 року Житомирський зональний відділ військової служби правопорядку та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_1 та просили стягнути з відповідача на користь Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку 15 605 грн 63 коп у відшкодування матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_2 - судові витрати, пов'язані з проведенням експертних досліджень та з оплатою судового збору. В обґрунтування вимог зазначали, що 18 листопада 2012 року о 12 год. 05 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем VOLKSVAGEN-70X02A д.н. НОМЕР_1, на 8-ому кілометрі автодороги „Житомир-Могилів-Подільський", не врахував дорожню обстановку, перевищив встановлену швидкість руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2, що належить Житомирському зональному відділу військової служби правопорядку, під керуванням старшого техніка ОСОБА_2 В результаті зіткнення автомобіль ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень. Розмір матеріального збитку у зв'язку з пошкодженням автомобіля становить 15 605 грн 63 коп.

У січні 2013 року Житомирський зональний відділ військової служби правопорядку подав до суду уточнену позовну вимогу та просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 15 605,63 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Також просив залучити до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє позовних вимог, ОСОБА_2. Зазначав, що ОСОБА_2 не є володільцем автомобіля ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2, а тому не може бути позивачем у даній справі (т.2 а.с.58-60).

Ухвалою суду до участі в справі в якості співвідповідача притягнуто товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта».

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку та просив стягнути з відповідача на його користь 49 894 грн 40 коп у відшкодування матеріальної шкоди. Зазначав, що 18 листопада 2011 року щ 12 год. 05 хв. на 8-ому кілометрі автодороги „Житомир-Могилів-Подільський" з вини водія автомобіля ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2, що належить відповідачу, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний йому автомобіль марки VOLKSVAGEN-70X02A р.н. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків у зв'язку з пошкодженням автомобіля становить 49 894 грн 40 коп.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 24 січня 2014 року обидві справи об'єднані в одне провадження (т.1 а.с.30).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 червня 2014 року позов Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку 15605 грн 63 коп у відшкодування матеріальної шкоди, 520 грн у відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням експертного дослідження, 214 грн 60 коп витрат з оплати судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги, а в задоволенні вимог Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку відмовити. Апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку, третя особа ОСОБА_2 та його представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали їх необґрунтованими.

Представник співвідповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.3 а.с.98).

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як видно з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 18 листопада 2011 року о 12 год 05 хв ОСОБА_1, керуючи автомобілем VOLKSVAGEN-70X02A д.н. НОМЕР_1? на 8-ому кілометрі автодороги „Житомир-Могилів-Подільський" не врахував дорожню обстановку, перевищив встановлену швидкість руху та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2, що належить Житомирському зональному відділу військової служби правопорядку, під керуванням старшого техніка ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Розмір заподіяної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2 становить 15 605 грн 63 коп, автомобіля VOLKSVAGEN-70X02A д.н. НОМЕР_1 - 49 894 грн 40 коп, про що свідчать висновки експертних автотоварознавчих досліджень № 3198 від 10 січня 2012 року та №277 від 27 грудня 2011 року (т.1 а.с.10-17; т.2 а.с.7-9).

Постановою старшого державтоінспектора ВДАІ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області від 09.11.2012 року в порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутністю в діях водія автомобіля VOLKSVAGEN-70X02A д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ст.286 КК України (т.2 а.с.232).

На стадії досудового розслідування обставин даної ДТП проведено автотехнічне дослідження і згідно з висновком спеціаліста № 3/80 від 06.06.2012 р. при заданому комплексі вихідних даних, в наведеній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля VOLKSVAGEN-70X02A д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2, шляхом своєчасного застосування термінового гальмування із повною зупинкою автомобіля до місця зіткнення, з моменту виникнення небезпеки для руху, як при фактичній швидкості руху зазначеного мікроавтобуса, так і допустимій для заданих дорожніх умов.

При заданому комплексі вихідних даних та у відповідності до наданих матеріалів справи, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП є невідповідність дій водія мікроавтобуса VOLKSVAGEN-70X02A д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 13.08.2012 р. провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпаП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (т.2 а.с.6).

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 вересня 2014 року за клопотанням представника ОСОБА_1 в даній справі була призначена судова автотехнічна експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_1

За повідомленням КНДІСЕ від 09.12.2014 р. №13622/13623/14-52 вказана ухвала суду не виконана у зв'язку з тим, що не проведена попередня оплата експертизи.

Згідно з ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оскільки ОСОБА_1 ухилився від проведення судової автотехнічної експертизи (не провів попередню оплату експертизи), колегія суддів бере до уваги вищенаведений висновок спеціаліста № 3/80 від 06.06.2012 р., який оголошений та перевірений в судовому засіданні апеляційної інстанції, та постанову Бердичівського міськрайонного суду від 13.08.2012 р., згідно з якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито з нереабілітуючих підстав, та вважає що ДТП сталася з вини ОСОБА_1, у зв'язку з невиконанням ним вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не мав коштів на проведення судової автотехнічної експертизи є безпідставними.

Так, з наданих до суду документів видно, що відмовившись від проведення автотехнічної експертизи, 13.11.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Судова незалежна експертиза» з заявою щодо проведення дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 18.11.2011 р. За проведення експертного дослідження ним було сплачено грошові кошти в розмірі 10 000 грн.

Колегія суддів вважає, що висновок СЕ-1-3-148/14 від 20.11.2014 р. не є належним та допустимим доказом в даній справі, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, а інші учасники процесу були позбавлені можливості подати питання, на які потрібна відповідь експерта.

За положеннями ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року №1961-1V при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи видно, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, як власника транспортного засобу - автомобіля VOLKSVAGEN-70X02A д.н. НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована (а.с.48). Проте, в порушення вимог ст.33 вищевказаного Закону, про страховий випадок товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» ОСОБА_1 не повідомив. З заявами до страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування сторони в справі не зверталися, про що свідчить повідомлення страховика (т.2 а.с.83-84).

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно виходив з вимог ст.ст. 1166, 1188 ЦК України та обґрунтовано стягнув з ОСОБА_1 на користь Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку 15 605 грн 63 коп у відшкодування матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення судом матеріального чи процесуального права, а тому підстав для скасування рішення немає.ёё

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: