Провадження № 2/127/545/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.02.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Бойко В. М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позовні вимоги аргументовані тим, що 14 липня 2014 року відповідачка позичила у ОСОБА_1 гроші у розмірі 6955 грн. (шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять грн.,00 коп)

Позивач вказує, що гроші відповідач під розписку отримав від позивача в розмірі 6955 грн. у присутності двох свідків, які засвідчили розписку своїми підписами. У розписці відповідачка зобов'язалась повернути борг до 14 серпня 2014 року. До теперішнього часу відповідачка борг не повернула. На прохання про добровільне повернення боргу не відповідала і не реагувала. Гроші повернута відмовлялась.

Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно розписки від 14 липня 2014 року відповідачка позичила у ОСОБА_1 гроші у розмірі 6955 грн в даній розписці відповідачка зобов'язалася повернути кошти до 14.08.2014р. однак до теперішнього часу своє зобов'язання не виконала. (а. с.4 )

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача 14.09.2014р. направлялась вимога про повернення коштів за вказаною вище розпискою, що підтверджується відповідною вимогою. ( а. с. 6-7)

Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із ст. 610 ЦК України - порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч. 1ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_2 проживаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 6955 гривень.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривень, який слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1046, 1047, 1049, ЦК України,. ст.ст.15, 81, 88, 209- 215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 проживаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 6955 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 проживаючої за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: