Справа № 359/90/15-ц,
Провадження № 2н/359/49/2015
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2015 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., ознайомившись із матеріалами заяви Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 53» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та 3 % річних за надання комунальних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території,-

встановив:

В січні 2015 року до заявник в особі заст. гендиректора ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою якою просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «БМУ-53» - 30240,19 грн. суму заборгованості, 3% річних 1951,14 грн., а також судові витрати. Крім того, просили з метою забезпечення зобовязання накласти арешт на все майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 96 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості .

Статтею 152 Цивільного процесуального кодексу України передбачено види забезпечення позову, а саме позов забезпечується : 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

З матеріалів справи вбачається, що заявником заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості та 3% річних, що має розглядатися в наказному провадженні, та вимога про забезпечення зобовязання, а саме накладення арешту на все майно боржника, що підлягають розгляду у позовному провадженні. Розгляд в одному позові вимог різних видів цивільного судочинства не передбачено нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.100 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог.

Враховуючи наведене, у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині накладення арешту на майно боржника необхідно відмовити.

Керуючись ст.100 ч.5 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 53» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та 3 % річних за надання комунальних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території в частині накладення арешту на майно боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Бориспільський міськрайонний суд Київської області, протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5(пяти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Кабанячий