Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2738/14-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 50 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Житомирського районного суду від 28.07.2004 року в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 400 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилався на те, що у нього на утриманні знаходиться двоє дітей від другого шлюбу, він є інвалідом 3 групи, потребує лікування, пенсіонер, а тому не може платити аліменти в розмірі, визначеному судом. Крім того зазначив, що відповідачка використовує кошти не за призначенням, внаслідок чого він сам купує донці одяг, взуття, іграшки та всі необхідні речі.

Заочним рішенням Житомирського районного суду від 01 жовтня 2014 року позов задоволено, розмір аліментів зменшено до 400 грн. щомісячно.

Ухвалою Житомирського районного суду від 10.12.2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне дослідження судом обставин справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову у позові. Зокрема, посилається на те, що позивач не навів жодних підстав, які могли бути враховані судом при зменшенні розміру аліментів, та не надав доказів на підтвердження того, що стягнення аліментів в сумі 400 грн. щомісячно не вплине на інтереси дитини та її матеріальне забезпечення.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище позивача погіршилося, а зменшення розміру аліментів до 400 грн. вагомо не вплине на інтереси дитини. Проте, погодитися з таким висновком не можна, враховуюче наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.01.2002 року по 06.10.2004 року.

За рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.07.2002 року ОСОБА_1 удочерив неповнолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, дав їй своє прізвище та по батькові.

Крім того, позивач є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розлучення діти залишилися на утриманні відповідачки.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28.07.2004 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно.

Рішенням цього ж суду від 11.08.2013 року скасовано усиновлення ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_2 працює медичною сестрою в обласній клінічній лікарні ім. О.Ф.Гербачевського, середньомісячний заробіток становить 2194 грн. 02 коп. На її утриманні знаходиться повнолітня дочка ОСОБА_4, яка навчається у Житомирському професійному ліцеї сфери послуг (денна форма навчання) та дочка ОСОБА_3, яка навчається у шостому класі ліцею № 2 м. Житомира.

ОСОБА_1 з 22.01.2009 року перебуває у другому шлюбі, під час якого народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 Позивач є пенсіонером, інвалідом 3 групи (працездатний), у зв'язку із захворюванням потребує лікування двічі на рік. Розмір пенсії становить 7974 грн. 69 коп. на місяць.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що після досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_5 року, вони не зверталися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_3.

Крім того, з довідок Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ та Головного УПФ України в Житомирській області вбачається, що з вересня 2014 року стягнення аліментів з позивача тимчасово припинено у зв'язку з їх переплатою за період з 15.03.2014 року по 31.08.2014 року на суму 7026 грн. 79 коп., оскільки після досягнення ОСОБА_4 повноліття не було проведено перерахунок розміру аліментів відповідно до ч.ч. 2, 3 СК України. На даний час аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 нараховуються в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, що на момент звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду становило приблизно 1200 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не подано суду доказів на підтвердження того, що він не спроможний платити аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3. При цьому, судом враховано, що він є інвалідом (працездатний), пенсіонером, потребує лікування та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Судом також враховано і матеріальне становище відповідачки, та те, що на її утриманні знаходиться двоє дітей, які навчаються та потребують належного матеріального забезпечення, яке ОСОБА_2 не зможе надати враховуючи розмір її заробітної плати та аліменти в сумі 400 грн., які згоден платити позивач.

Крім того, колегія суддів вважає, що взагалі відсутні підстави для стягнення аліментів у твердому розмірі, оскільки ОСОБА_1 має постійний дохід - отримує пенсію, з якої стягуються аліменти.

Доводи позивача про те, що мати дитини витрачає кошти не за цільовим призначенням, не турбується про дочку, є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами. Навпаки, з характеристики, що видана по місцю навчання Анастасії вбачається, що відповідачка приділяє належну увагу дочці, турбується про її навчання, розвиток тощо.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді