(повне заочне рішення суду виготовлено 30.01.2015 року)
29.01.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Грегуль О.В.
при секретарі - Сивенко В.В.
з участю адвоката - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів,
03.09.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, який підписаний адвокатом позивачки 20.08.2014 року і в якому позивачка, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань та порушення своїх прав, як споживача, просить у грошовій одиниці України - гривні, стягнути з відповідача суму депозитного внеску разом із процентами по депозиту та трьома процентами річних від простроченої суми за 40 прострочення виконання грошового зобов'язання, що за курсом НБУ на час ухвалення судом рішення буде еквівалентно: 202607,61 доларів США.
Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 26.08.2014 року, підсудність зазначеного позову, визначено Деснянському районному суду м. Києва.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26.11.2014 року, було відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні адвокат позивачки позов підтримав і просив про його задоволення.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, відповідач неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, двома зворотними поштовими повідомленнями.
28.01.2015 року по електронній пошті до суду від представника відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи з тих підстав, що ним у цей же день здано на пошту апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2014 року про відкриття провадження у справі.
Адвокат позивачки заперечував проти перенесення розгляду справи, посилаючись на затягування відповідачем розгляду справи.
Суд вважає, що представник відповідача не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Крім того, законність ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2014 року про відкриття провадження у справі вже перевірялась апеляційним судом м. Києва і залишена без змін, а тому, набрала законної сили.
Саме по собі повідомлення представника відповідача про повторну реалізацію ним, як представником відповідача, свого права на апеляційне оскарження ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2014 року про відкриття провадження у справі, не скасовує ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26.11.2014 року і не свідчить про не набрання ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.09.2014 року про відкриття провадження у справі законної сили.
Адвокат позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності представника відповідача.
Заслухавши думку адвоката позивачки, дослідивши наявні у матеріалах справи докази суд у судовому засіданні встановив наступне.
Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.05.2014 року, станом на 15.05.2014 року грошова сума на депозитному рахунку позивачки, становила: 201502,05 доларів США.
Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії таблиці 1, у разі розірвання договору за ініціативою клієнта, процентна ставка річних «на вимогу», становить: 1 %.
Як зазначає позивачка у своєму позові, жодної відповіді на свою заяву від 03.07.2014 року, вона зі своїм представником від відповідача не отримали.
Згідно зі ст. ст. 526, 625, 1060 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладників, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до наведеного у позові адвокатом позивачки розрахунку, проценти по процентній ставці «на вимогу» за період з 23.04.2014 року по 12.07.2014 року, становлять 441,64 доларів США, а три проценти річних від простроченої суми за 40 днів, тобто з 12.07.2014 року по 20.08.2014 року - день підписання позову, становлять: 663,92 доларів США.
201502,05 + 441,64 + 663,92 = 202607,61 доларів США.
Відповідно до наданої адвокатом позивачки у судовому засіданні довідки ПАТ «КРЕДИТ ОПТИМА БАНК» від 29.01.2015 року, станом на 29.01.2015 року, тобто на день вирішення судом справи по суті, НБУ встановлено офіційний курс гривні до долара США за яким, 100 доларів США еквівалентно 1595,4336 гривні України.
Всього разом, сума про стягнення якої позивачка просить у грошовій одиниці України - гривні і яка складається з депозитного внеску разом із процентами по депозиту та трьох процентів річних від простроченої суми, становить: 1595,4336 : 100 х 202607,61 = 3232469 грн. 89 коп..
Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими.
За таких обставин, позов підлягає задоволенню.
Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави, підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215, 224-228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ: