Справа № 639/5521/15-ц
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, суд

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ТОВ «Маркс.Капітал» з позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки в порядку регресу в сумі 5446,20 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 26.02.2013 року по пров. Фейєрбаха в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля «Hyundai Accent», держаний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобілю «KIA Magentis», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Вину відповідача у скоєнні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 26.03.2013 року.

На дату ДТП діяв договір про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус», що підтверджується страховим полюсом.

27.02.2013 року до ПрАТ «Страхова компанія «Статус» із заявою на виплату страхового відшкодування звернулася власник пошкодженого автомобіля «KIA Magentis», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2

Керуючись умовами договору та діючим законодавством, ПрАТ «СК «Статус» виплатила ОСОБА_2 5 446,20 грн.

Відповідач не повідомив ПрАТ «СК «Статус» про настання ДТП.

02.08.2013 року ПрАТ «СК «Статутс» направило відповідачу регресну вимогу, яка залишилася без реагування з його боку.

Вказане право вимоги перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал» згідно укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року.

14.10.2014 року з метою досудового врегулювання даного питання, позивач надіслав на адресу відповідача вимогу в порядку регресу №69. Проте відповіді на вимогу до позивача не надходило.

Всі вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачаОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 12.01.2015 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.

У звязку з цим, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 26.02.2013 року о 11-20 год. по пров. Фейєрбаха в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля «Hyundai Accent», держаний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобілю «KIA Magentis», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

У відповідності до ст. 124 КУпАП було складено адміністративний протокол по відношенню до водія ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 10.2 ПДР України, що призвело до скоєння ДТП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 26.03.2013 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 425,00 грн. Постанова набрала законної сили. (а.с. 36)

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1, який керував автомобілем«Hyundai Accent», держаний номер НОМЕР_1, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Статутс», що підтверджується копією поліса № АВ/9809149 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 7-8)

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

27.02.2013 року до ПрАТ «СК «Статус» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та з заявою на виплату страхового відшкодування звернулася власник пошкодженого автомобіля «KIA Magentis», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 ( а.с. 9-10)

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначає представник позивача, в супереч вищезазначеним нормам закону, ОСОБА_1 не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування).

Згідно звіту №202 про визначення вартості відновлюваного ремонту від 18.03.2013 року, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобілю «KIA Magentis» 2.0 5МТ2, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску, на момент огляду 12.03.2013 року складає 8549,40грн. без врахування ПДВ. ( а.с. 14-21)

ПрАТ «СК «Статус» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування.

Згідно страхового акту №8016-13-59-17, сума страхового відшкодування становить 5446,20 грн. (а.с. 31-33)

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). ОСОБА_4 акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Аналогічні положення містяться і у ст. 25 Закону України «Про страхування».

На підставі заяви ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 18.04.2013 року, проведених досліджень та розрахунків, ОСОБА_4 №8916-13-59-17 від 15.05.2013 року, власнику транспортного засобу, ОСОБА_2, було виплачено страхове відшкодування у сумі 5446,20 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. (а.с. 34)

Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «Статус» виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вимоги даної статті також зазначені у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відтак, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою власнику застрахованого транспортного засобу, є безпосередній зв'язок, а шкода була відшкодована ПрАТ «СК «Статус».

Отже, суд приходить до висновку, що ПрАТ «СК «Статус» має право зворотної вимоги до ОСОБА_1

02.08.2013 року ПрАТ «СК «Статус» направило на імя ОСОБА_1 регресну вимогу на суму 5446,20 грн., яка, як зазначає позивач, залишилася без реагування з боку відповідача. ( а.с. 37-38)

Згідно договору про надання фінансових послуг факторингу № 4/28-04/2014 від 28.04.2014 року, право вимоги від ПрАТ «СК «Статус» перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал». ( а.с. 42-45; 80-83)

07.07.2011 року ТОВ «Маркс.Капітал» було зареєстровано як фінансову установу та видано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №296. Видами фінансових послуг, які має право здійснювати позивач без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства є зокрема й факторинг.( а.с. 46-47)

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

14.10.2014 року ТОВ «Маркс.Капітал» направило на імя ОСОБА_1 вимогу в порядку регресу, в якій повідомив розмір завданої шкоду у сумі 5446,20 грн. та запропонував сплатити дану суму протягом семи днів. ( а.с. 39-41)

Як було зазначено в позові, і це не було спростовано, дана сума відповідачем позивачу не відшкодована.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Маркс.Капітал» та необхідність їх задоволення.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. (а.с. 2)

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 759, 771, 979, 980, 990, 993, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 8, 25, 27 Закону України «Про страхування», п. 4, 6, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» збитки в порядку регресу у сумі 5 446,20 грн. (пять тисяч чотириста сорок шість гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» судові витрати у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отриманні копії рішення.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Труханович