АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014р. по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: територіальна громада в особі Містечківської сільської ради, Брусилівська державна нотаріальна контора

про встановлення факту родинних відносин та належності заповіту,

встановила:

у червні 2014р. заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та про встановлення чинності заповіту, посвідченого 10 квітня 1984р. секретарем Містечківської сільської ради Житомирської області Коростишевського району, та належності їй цього заповіту.

Мотивуючи вимоги, заявниця зазначала, що є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується посвідкою про народження. Після смерті її матері у січні 1939р. її батько одружився із ОСОБА_5, яка склала на її ім'я заповіт, проте, помилково зазначила її ім'я «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

Рішенням суду від 11 серпня 2014р. заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, який не був учасником судового розгляду, просить рішення суду скасувати, заяву залишити без задоволення.

Апелянт посилається на неповне встановлення судом обставин справи, не залучення його до участі у справі, оскільки даним рішенням зачіпаються його інтереси, так як він є спадкоємцем ОСОБА_5, як її син, та заперечує проти права заявниці бути спадкоємицею його матері.

Заявник та представники заінтересованих осіб, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.62-64), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, заперечення ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, лист голови Містечківської сільської ради, який підтримав апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/572/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мальченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
ОСОБА_4, що підтверджується посвідкою про народження (с.с.9).

- 2 -

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 10 січня 1959 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_2 (с.с.10).

10 квітня 1984р. ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчено секретарем Містечківської сільської ради Коростишевського району Житомирської області 10 квітня 1984р. З наданої суду копії заповіту вбачається, що він складений на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (с.с.5).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в ній обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Юридичний факт, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, підтверджено посвідкою про народження.

Заява ОСОБА_2 не містить обґрунтування необхідності ухвалення рішення суду про встановлення факту родинних відносин між заявницею та ОСОБА_3 при наявності належного документу, який посвідчує даний факт, не встановлено таких підстав і судом при розгляді справи.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову в їх задоволенні.

При задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин суд на вказані вимоги закону уваги не звернув, не врахував, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, і встановивши наявність документів, які посвідчують ці відносини та підтверджують зміну прізвища ОСОБА_2, безпідставно прийняв зазначену заяву до розгляду та задовольнив ці вимоги.

Частиною 1 та 2 ст. 235 ЦПК України визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Судом першої інстанції вказані вимоги процесуального права було проігноровано, суд не з'ясував коло спадкоємців померлої ОСОБА_5, не витребував спадкову справу, у порушення положень ст. 235 ЦПК України не притягнув спадкоємців ОСОБА_5 до розгляду заяви ОСОБА_2 і не з'ясував чи не оспорюють вони право ОСОБА_2 на спадкування майна ОСОБА_5 та належність заповіту ОСОБА_5 заявниці, а розглянув справу за участю, як заінтересованих осіб, Містечківської сільської ради, Брусилівської державної нотаріальної контори, хоча заява ОСОБА_2 інтереси даних установи не зачіпає.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008р. «Про

- 3 -

судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Вказані роз'яснення Верховного Суду України не були враховані судом першої інстанції, не звернув увагу суд і на те, що заповіт складено на ім'я двох осіб, зокрема, і на ім'я ОСОБА_1, тому вирішення заяви ОСОБА_2 про належність даного заповіту їй, зачіпає інтереси ОСОБА_1 і він повинен був бути залучений до розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З наданих апеляційному суду документів вбачається, що ОСОБА_1 заперечує проти права ОСОБА_2 спадкувати майно ОСОБА_5 відповідно до її заповіту, заперечує факт належності заявниці заповіту, що підтвердив представник апелянта, тому між сторонами існує спір про право, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

При цьому, колегія суддів роз'яснює ОСОБА_2 її право звернутися до суду з позовом на загальних підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 серпня 2014р. скасувати, постановити ухвалу, якою заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: територіальна громада в особі Містечківської сільської ради, Брусилівська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та належності заповіту залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: