РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Селидівської територіальної громади про визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади Селидівської міської ради Донецької області про визнання права власності на ? частку квартири за набувальною давністю, в якій вказала, що квартира за адресою: АДРЕСА_2, що належала у рівних долях позивачу та ОСОБА_3 згідно договору обміну. Позивач облагородила квартиру, зробила в ній ремонт, сплачує за комунальні послуги. ОСОБА_3, як власник ? частки вказаної квартири, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, але після її смерті вона не переоформила на себе частку квартири через сімейні обставини. На підставі цього просить визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частки вказаної квартири за набувальною давністю.

Позивач та її представник, що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Територіальної громади Селидівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Договором міни квартири від 28 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу, квартира за адресою: АДРЕСА_2 - надходить у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 05 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Селидове Донецької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Селидівського БТІ від 02.10.2014 року № 438 квартира за адресою: АДРЕСА_2, рахується за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно договору міни від 28.10.1999 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 користується квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2,з 1999 року, тобто понад 10 років. За цей час вона на свій розсуд здійснює управління та володіння квартирою. За період проживання в квартирі нею проведені невід'ємні поліпшення та істотні зміни. До теперішнього часу ніхто її права власності на цю квартиру не оскаржував та не оскаржує

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що ОСОБА_2 має законні підстави для визнання за нею права власності на ? частку вказаної квартири, що належала померлій ОСОБА_3, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 344 ЦК України, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Селидівської територіальної громади про визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Красноармійська Донецької області, право власності за набувальною давністю на ? частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м., що належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя