Провадження № 6/712/112/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді - Мельник І.О.

при секретарі Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 Мінавара Борієвича, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання, вказуючи, що 19.03.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси винесено рішення, яким стягнуто солідарно з них на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 499261,33 дол. США, що еквівалентно станом на 10.06.2013 року 3 990 595,81 грн. та 17 666,84 грн. пені, а також судові витрати в розмірі 3 441 грн., а всього 4 011 703,65 грн. Виконання рішення суду було розстрочено на 10 років та зобов'язано відповідачів сплачувати щомісячно по 20000 грн. з березня 2014 року по 31.12.2014 року, по 25 000 грн. щомісяця з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року і по 35 544,67 грн. щомісяця з 01.01.2016 року. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 22.10.2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси змінено, в частині розстрочки - скасовано. В решті рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2014 року у не скасованій після апеляційного перегляду частині і рішення апеляційного суду Черкаської області від 22.10.2014 року залишено без змін. На виконання судового рішення Соснівським районним судом м. Черкаси 06.11.2014 року були видані виконавчі листи щодо стягнення грошових коштів в сумі 4 011 703,65 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Заявники вважають, що виконавчі листи є такими, що видані повторно, що є порушенням ч. 2 ст. 368 ЦПК України, оскільки такі ж виконавчі листи вже видавались Соснівським районним судом м. Черкаси 10.04.2014 року, виконувались в примусовому порядку і були частково виконані.

У судовому засіданні представник заявників за довіреністю ОСОБА_4 заяву підтримав, просив заяву задовольнити, пояснивши, що станом на сьогоднішній день обов'язки ОСОБА_3 за кредитним договором № СМ-SМЕF 00/077/2007 від 04.01.2008 року є припиненими у зв'язку із тим, що ПАТ «ОТП Банк» для задоволення своїх вимог в позасудовому порядку звернуло 07.07.2014 року стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу магазину.

Представник ПАТ «ОТП Банк» - ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву не визнав та заперечував проти її задоволення. При цьому пояснив, що обов'язок ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перед банком відсутній лише частково (в сумі 204 861,17 дол. США) у зв'язку з його припиненням внаслідок проведення процедури позасудового врегулювання (продаж предмету іпотеки). В іншій частині: 294400,16 доларів США (499261,33 доларів США -204 861,17 дол. США), що за курсом НБУ застосованим у рішенні еквівалентно 2353140.48 грн., 17666,84 грн. пені, 3441 грн. судового збору, а всього 2374248,32 грн. обов'язок існує і жодних підстав вважати його припиненим не має.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.03.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси винесено рішення, яким стягнуто солідарно з них на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 499261,33 дол. США, що еквівалентно станом на 10.06.2013 року 3 990 595,81 грн. та 17 666,84 грн. пені, а також судові витрати в розмірі 3 441 грн., а всього 4 011 703,65 грн. Виконання рішення суду було розстрочено на 10 років та зобов'язано відповідачів сплачувати щомісячно по 20000 грн. з березня 2014 року по 31.12.2014 року, по 25 000 грн. щомісяця з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року і по 35 544,67 грн. щомісяця з 01.01.2016 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 22.10.2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси змінено, в частині розстрочки - скасовано. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2014 року у не скасованій після апеляційного перегляду частині і рішення апеляційного суду Черкаської області від 22.10.2014 року залишено без змін.

На виконання судового рішення Соснівським районним судом м. Черкаси 06.11.2014 року видано виконавчі листи щодо стягнення грошових коштів в сумі 4011703,65 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № СМ- SМЕF 00/077/2007 від 04.01.2008 року між ОСОБА_1 і ЗАТ «ОТП Банк» укладено договір наступної іпотеки № РМ-SМЕ F00/077/2007, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Предметом іпотеки є магазин (нежитлові приміщення), загальною площею 613,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Громова, 34/4. Зазначений магазин належав ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2001 року. Вартість предмету іпотеки визначена сторонами в сумі 4 824 000 грн. (п. 3.2; п. 4.4.).

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» і пунктом 6.4. договору наступної іпотеки № РМ-SМЕ F00/077/2007 від 04.01.2008 року передбачено право іпотекодержателя в позасудовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: продати предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу.

Як встановлено судом при розгляді даної цивільної справи ПАТ «ОТП Банк» направило ОСОБА_1 вимогу № 12-4-10/7919 від 01.07.2013 року, в якій повідомило, що станом на 10.06.2013 року розмір заборгованості за кредитним договором становить 499261,33 дол. США (431209,77 дол. США - по кредиту і 68 051,56 дол. США - по відсоткам). У вимозі зазначено про початок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Повідомленням № 73-66-66-1/3609 від 26.03.2014 року ПАТ «ОТП «Банк» повідомило ОСОБА_1 про продаж предмету іпотеку у зв'язку із наявністю заборгованості за кредитним договором. В листі зазначено, що ПАТ «ОТП Банк» прийняло рішення про продаж предмету іпотеки за ціною 2 541 250 грн. 00 коп. При цьому сума основного зобов'язання визначена на 26.03.2014 року: в сумі 431 209, 77 дол. США, що еквівалентно 4 560 388 грн. 28 коп., - кредит і 113 928, 68 дол. США, що еквівалентно 1 204 886 грн. 93 коп. - відсотки за кредитом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

07.07.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «Компанія з управління активами «ОТП Капітал» укладено договір купівлі-продажу магазину, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 4836. Також, приватним нотаріусом ОСОБА_7 на підставі рішення № 14259262 від 07.07.2014 року внесено запис № 6244572 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Компанія з управління активами «ОТП Капітал» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, ПАТ «ОТП Банк» замість виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2014 року, було використано право на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Листом № 73-66-66-1/8917 від 29.07.2014 року ПАТ «ОТП Банк» повідомило ОСОБА_1 про те, що банк реалізував своє право на продаж предмету іпотеки та зарахував кошти на погашення основної суми боргу за кредитним договором № СМ- SМЕF 00/077/2007 від 04.01.2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 1 Закону України "Про іпотеку" визначає терміни в такому значенні: основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання.

З аналізу ст. ст. 1, 36 Закону України "Про іпотеку" вбачається, що після завершення позасудового врегулювання (після передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання або продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу) будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання (зобов'язання боржника за договором кредиту) є недійсними.

З урахуванням наведеного в силу ч. 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" вимоги ПАТ «ОТП Банк» щодо виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, після продажу предмета іпотеки і реєстрації за новим власником права власності на іпотечне майно, є повністю припиненими.

Частиною 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" передбачено підстави припинення зобов'язань щодо виконання основного зобов'язання, яке було забезпечено іпотечним договором.

Судом достеменно встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» використало своє право і завершило позасудове врегулювання з метою задоволення своїх вимог за кредитним договором № СМ- SМЕF 00/077/2007 від 04.01.2008 року, продавши від свого імені предмет іпотеки третій особі. Наслідком цього, в силу ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», є те, що будь-які наступні вимоги ПАТ «ОТП Банк» щодо виконання зобов'язань за кредитним договором № СМ- SМЕF 00/077/2007 від 04.01.2008 року вважаються недійсними.

У зв'язку із недійсністю основного зобов'язання також є недійсними вимоги до поручителів (ч. 2 ст. 548 ЦК України).

ПАТ «ОТП Банк» самостійно обрало спосіб захисту своїх прав і задоволення своїх вимог у позасудовому порядку.

Враховуючи наведені обставини та вимоги законодавства, будь-які вимоги ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № СМ- SМЕF 00/077/2007 від 04.01.2008 року станом на сьогоднішній день є недійсними, а тому, виконавчі листи не можуть підлягати до виконання.

Вважаю, що постановлення судом ухвали про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання забезпечить реалізацію права на справедливий розгляд справи судом, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В інший спосіб захистити права заявників і уникнути подвійно стягнення коштів на користь фінансової установи неможливо.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦПК України до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 369 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 Мінавара Борієвича, зацікавлене особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають до виконання задовольнити.

Визнати тиками що не підлягають виконанню виконавчі листи Соснівського районного суду м. Черкаси у справі 712/10643/13-ц, видані 06 листопада 2014 року на виконання рішення суду від 19 березня 2014 року у справі № 712/10643/13-ц, провадження № 2/712/883/14, щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_8 Міновара Борієвича на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 499 261,33 дол. США, що еквівалентно станом на 10.06.2013 року 3 990 595,81 грн. та 17 666,84 грн. пені, а також судових витрат в розмірі 3 441 грн., а всього 4 011 703,65 грн.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги.

Головуючий