АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/57/14-ц 22-ц/774/14/К/15
Провадження № 22-ц/774/14/К/15 Головуючий в суді першої
Справа № 216/57/14-ц інстанції - Мазурчак В.М.
Категорія 27 (4 ) Доповідач - Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 02 червня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 травня 2007 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1008-Н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 30000 доларів США зі сплатою 12,99 % річних до 10 травня 2022 року на умовах, передбачених у договорі кредиту. Відповідно до договору поруки від 23 травня 2007 року відповідач ОСОБА_3 поручився перед банком за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язання шляхом своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків та користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій. Банк виконав зобов'язання та видав суму кредиту, однак ОСОБА_2 умови договору не виконує, в результаті чого станом на 18 жовтня 2013 року заборгованість за договором кредиту складає 317814,27 грн. Претензії про сплату заборгованості були направлені на адресу відповідачів, але заборгованість ними не сплачена. Тому позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вищезазначену суму заборгованості та судові витрати по справі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 02 червня 2014 року позовні вимоги Банку задоволені частково, на його користь стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору № 8/2007/840-К/1008-Н від 23 травня 2007 року, яка станом на 18 жовтня 2013 року складає 293835,26 грн. та по курсу становить 36761,57 доларів США., з яких: по кредиту 218992,61 грн., що по курсу становить 27398,05 доларів США; по відсоткам - 64124,52 грн., що по курсу складає 8022,58 доларів США; по пені 3724 грн., що відповідно по курсу складає 465,91 доларів США; заборгованість по пені за прострочення сплати відсотків у розмірі 6994,13 грн., що відповідно по курсу складає 875,03 доларів США, а також судовий збір у розмірі 1469,18 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд безпідставно зменшив суму заборгованості, відмовляючи в частині стягнення штрафів у сумі 3000 доларів США, та не врахував, що згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього Договору, за кожен випадок.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2007 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1008-Н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 30000 доларів США зі сплатою 12,99 % річних до 10 травня 2022 року на умовах передбачених у договорі кредиту.

Відповідно до договору поруки від 23 травня 2007 року відповідач ОСОБА_3 поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 зобов'язання шляхом своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків та користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій.

Відповідно до п.7.3. сторони, керуючись ст. 259ЦК України, дійшли згоди про збільшення строку позовної давності до 10 років.

Позивач, зі свого боку, виконав прийняті на себе зобов'язання, надав відповідачу кредит у сумі 30000 доларів США.

В порушення умов договору відповідачі взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту і сплаті відсотків у встановлені строки не виконують, порушуючи строки сплати, у зв'язку з цим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 18 жовтня 2013 року складає 293835,26 грн. та по курсу становить 36761,57 доларів США., з яких: по кредиту 218992,61 грн., що еквівалентно становить 27398,05 доларів США; по відсоткам - 64124,52 грн., що еквівалентно складає 8022,58 доларів США; по пені 3724 грн., що відповідно по курсу складає 465,91 доларів США; заборгованість по пені за прострочення сплати відсотків у розмірі 6994,13 грн., що відповідно по курсу складає 875,03 доларів США.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст. ст. 526, 530, 543,546,547,554, 1048,1050,1054 ЦК України, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог банку.

Проте, ухвалюючи рішення, суд відмовив у стягненні штрафу у розмірі 3000 доларів США за недоведеністю, оскільки у тексті позову та у поясненнях представника позивача заявлено лише про штраф, але не обґрунтовано за яке саме порушення він стягується.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам діючого законодавства.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами ч.1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруки відповідають перед кредитором солідарно.

Правильно встановивши обставини справи та з'ясувавши, що ОСОБА_2 не виконує зобов'язання, взяті ним за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про солідарний обов'язок боржника ОСОБА_2 та його поручителя ОСОБА_3 перед Банком щодо повернення заборгованості за кредитним договором.

Проте, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів штрафу за недоведеністю, суд залишив поза увагою наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як убачається із умов п.п.3.3.2, 3.3.3 кредитного договору щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 381,50 грн. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2. цього Договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.3.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний суворо дотримуватися положень цього Договору, а також Договору застави, визначеного п.2.1 цього Договору.

Згідно п. 5.2 кредитного договору, сторони погодили, що при порушенні позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7,4.3.9, 4.3.10 цього договору, зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.п.1.1 цього договору, за кожен випадок.

Таким чином, сторони погодили види, розмір штрафних санкцій та умови їх застосування, а позичальник порушив вимоги п. 4.3.2 кредитного договору, оскільки несвоєчасно здійснював необхідні платежі згідно умов договору, у зв'язку з чим суд дійшов неправильно висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку щодо стягнення з відповідачів штрафу у розмірі 3000 доларів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Банку необхідно задовольнити, рішення суду в частині стягнення штрафу -скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог Банку в повному обсязі, стягнувши з відповідачів солідарно на користь Банку 3000 доларів, що еквівалентно 23979,00 грн.

Крім того, згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку з цим на користь Банку з відповідачів у рівних частинах з кожного слід достягнути судові витрати в розмірі 239,79 грн., понесені позивачем при зверненні до суду першої інстанції, а також судовий збір у розмірі 121,80 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тобто у розмірі 180, 80 грн. з кожного із відповідачів.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 3, 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 02 червня 2014 року в частині відмови у стягненні штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра".

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно заборгованість по штрафам у сумі 3000 (три тисячі) доларів США, що еквівалентно складає 23979 (двадцять три тисячі дев?ятьсот сімдесят дев?ять) гривень 00 коп., а також судові витрати в сумі 180 (сто вісімдесят) грн.. 80 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів