Справа № 342/1500/14-ц
Провадження № 22-ц/779/362/2015
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р.М.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Проскурніцького П.І.

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю ОСОБА_2 та його представника; представника Стрільченської сільської ради;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду від 05 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Городенківського районного суду від 05 січня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, як дочкою та батьком.

Вважає, що приймаючи рішення суд прийшов до неправильного висновку, неповно з'ясував усі обставини справи. Суд вирішуючи справу не витребував відомостей про смерть спадкодавця, не перевірив кола спадкоємців, які повинні були б бути заінтересованими особами у даній справі та наявність заповіту. Заявниця не надала жодного доказу, які б підтверджували родинні відносини з померлим, а пояснення свідків які покладені в основу судового рішення не можуть бути доказом, оскільки всі особи є зацікавленими, а їхні пояснення неправдивими.

Апелянт зазначає що він ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 є двоюрідним братом по лінії його матері. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 - рідний батько його мами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та його дядька - ОСОБА_7, 1920 р.н. який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

З 1949 року ОСОБА_7 проживав у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, доказом чого є виписка з погосподарських книг Стрільченської сільської ради №7 від 13.01.2015 року. Від спільного проживання в 1950 році в них народилася дочка - ОСОБА_12, яка померла в 1951 році.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син - ОСОБА_4, що підтверджується копією акту про народження №28.

Апелянт вважає, що суд не врахував всіх обставин справи та не застосував необхідну норму законодавства.

Тому, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_11 (а.с.6), що було зроблено за вказівкою матері ОСОБА_10

Мати заявниці не перебувала у шлюбі із ОСОБА_4, а тільки проживала із ним з травня по вересень 1993 року в с.Стрільче.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 Вона є його донькою. Інших спадкоємців у нього не було, однак вона не може реалізувати своє спадкове право через відсутність документів, якими стверджується її з ОСОБА_4 кровне споріднення. Даною обставиною заявниця стверджує про існування спору про право на спадкове майно.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував норми процесуального права, які регламентують розгляд справ що стосується встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та ст. 256 ЦПК в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку існує спір про право, який повинен бути розглянутий у позовному провадженні, тому рішення судом першої інстанції слід скасувати та роз'яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ч.6 ст.235,ст. ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Городенківського районного суду від 05 січня 2015 року скасувати, а заяву ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення залишити без розгляду роз'яснивши заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

П.І. Проскурніцький