Кодимський районний суду Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/210/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

за участю: представника позивача Контузорової Н.І.

прокурора Олійник С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, діючи в інтересах дитини, 23 лютого 2015 року, звернувся з вимогою позбавити батьківських прав відповідача стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з ухиленням тої від виконання своїх обов'язків по його вихованню.

В судовому засіданні, обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивача (на підставі довіреності) посилалася на те, що в ході перевірки службою у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації дотримання прав та інтересів дітей на території Кодимського району встановлено, що відповідач ОСОБА_3, не виконує своїх батьківських обов»язків по вихованню та розвитку малолітньої дитини - ОСОБА_2. ОСОБА_3, не працює, отримує державну допомогу по догляду за дитиною до трьох років. Має статус одинокої матері. Схильна до бродяжництва. В теперішній час її місце знаходження не відоме. Відповідач неодноразово попереджалась виконкомом Пиріжнянської сільської ради про недопустимість не виконання батьківських обов»язків стосовно сина. Однак, всі застосовані заходи впливу на відповідача позитивного результату не дали. Просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини, а того передати органу опіки та піклування (службі у справах дітей) для подальшого влаштування.

Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином (шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеській вісті» від 17 березня 2015 року). Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Про причини неявки не повідомила.

Прокурор в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що повинен бути задоволеним з огляду на те, що відповідач не виконує обов»язків по вихованню свого сина. Вважала за доцільне передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання.

Згідно висновку служби у справах дітей Кодимської РДА Одеської області (як органу опіки та піклування) від 16 лютого 2015 року ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 12 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, матір»ю народженого 22 лютого 2013 року ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги №1 від 12 березня 2013 року, відомості про батька ОСОБА_2 записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.6).

Згідно характеристики Пиріжнянської сільської ради Кодимського району, за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується негативно, схильна до бродяжництва (а.с.5).

Вислухавши вимоги позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі з таких мотивів.

Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402-ІІІ забороняє будь-яке насильство над дітьми і зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Такий же обов'язок щодо виховання та розвитку дитини на батьків покладає і стаття 59 Закону України "Про освіту".

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Статтею 164 СК України (ч.1,п.2) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Роз'яснюючи положення зазначеної статті закону Пленум Верховного Суду, в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Аналізуючи вказані норми Закону, суд приходить до висновку, про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити.

В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач умисно не виявляє до дитини батьківського піклування, нехтує своїми батьківськими обов'язками. Про таке ставлення свідчить характеристика ОСОБА_3, надана сільською радою, рішення виконкому Пиріжнянської сільської ради №42 від 26 вересня 2014 року (а.с.8) і №55 від 29 грудня 2014 року (а.с.9), згідно яких виконком сільської ради вважає за доцільне, в інтересах малолітньої дитни, позбавити відповідача батьківських права стосовно ОСОБА_2.

Відтак, суд приходить до переконання в необхідності позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з ухиленням тої від виконання своїх обов'язків по його вихованню, а дитину передати органу опіки та піклування для його подальшого влаштування.

На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 225,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органу опіки та піклування - Службі у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області для подальшого влаштування.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Кодимського районного суду на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Гура