"26" січня 2015 р. Справа № 638/201/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ЛОСЄВА Д.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 36 220,42 грн.

Згідно частини 5 статті 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Посилання позивача на те, що вона звільнена від сплати судового збору судом не приймаються з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров'я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики.

Аналіз наведених норм свідчить, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування.

Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався в мотивувальній частині позовної заяви на норми Цивільного кодексу України, а не Закону України «Про захист прав споживачів». Закон України «Про захист прав споживачів» є самостійним законом, який передбачає перелік порушень прав споживачів, що підлягають захисту за цим Законом та способи захисту конкретного порушеного права споживача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що подаються до суду, судовий збір справляється 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.)

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 119,120 ЦПК України, а саме до позову не надано оригіналу документу, що підтверджують сплату судового збору.

Реквізити для оплати судового збору: одержувач - УДКС України в Дзержинському районі м. Харкова, р/р 0003, МФО 851011, Банк отримувача ГУДКУ у Харківській області, Код класифікації доходів бюджету 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999654, призначення платежу - судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача) до Дзержинський районний суд м. Харкова), (суду, де розглядається справа) за (вид звернення, до кого, пункт з таблиці ставок судового збору), ПІБ (назва) платника.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Керуючись статями 119, 121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вона» про стягнення страхового відшкодування - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: