АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/2880/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/191/К/15 інстанції - Мельник Ю.П.
Категорія 13 (І) Доповідач - Остапенко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Остапенко В.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Савіної Г.О.,

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" про визнання недійсним винаходу на промисловий зразок, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач - ОСОБА_2;

представники Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" - Харитонова Анаіт Гагіковна, Батрак Ольга Олександрівна.

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" (далі ДІ ППГП "Кривбаспроект" про визнання недійсним винаходу на промисловий зразок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він володіє авторським свідоцтвом НОМЕР_3 30.12.1984 у відповідності до чинного законодавства України у сфері охорони прав на об'єкти інтелектуальної власності зокрема, закону України "Про охорону прав на промислові зразки" від 15 грудня 1993 № 3688-ХІІ зі змінами та доповненнями у редакції Закону від 22 травня 2003 р. № 850-ІУ - володіє патентом НОМЕР_2 від 25.07.1994 року щодо експлуатації стволових дверей за двома незалежними формулами: "ІНФОРМАЦІЯ_1".

З метою безкоштовного користування винаходом позивача, та нарощування об'єму за його використання на Публічному акціонерному товаристві „ЄВРАЗ СУХА БАЛКА", а також інших шахтах Кривбасу в їх кресленні Н327-7000СБ, "Кривбаспроек" зробив певну підробку його інтелектуальної власності на промисловий зразок.

У зв'язку з тим, що відповідний промисловий зразок "Кривбаспроекту" Н327-7000СБ не відповідає умовам патентоспроможності, визначеним п. 1 ст. 6 Закону про промислові зразки та ч. 1 ст. 461 ЦК України, а саме, не є новим і не є придатним для набуття прав інтелектуальної власності на нього, оскільки сукупність його суттєвих ознак, які представлені на зображеннях відповідних виробів, їх зовнішнього вигляду, не засвідчене патентом і не були загальнодоступними до дати подання ним заявки на реєстрацію відповідного патенту, позивач просить суд визнати креслення Н327-7000СБ на промисловий зразок Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ" недійсним та таким, що не відповідає умовам патентоспроможності визначеним Законом.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції не взяв до уваги, що креслярська пояснювальна записка Н327- 7000СБ "ІНФОРМАЦІЯ_2 з пневмоприводом" не являється винаходом, у зв'язку з відсутністю мотивації, відсутності формули винаходу. Відповідачем використано його патент НОМЕР_2 "ІНФОРМАЦІЯ_2" з другою незалежною формулою П.2 Двері - як спосіб контролю пристрою та навмисно перекваліфіковано у авторське свідоцтво.

Крім того, є безпідставним твердження відповідача щодо пропуску ним строку позовної давності при зверненні до суду з позовом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.12.1984 року ОСОБА_2 отримав авторське свідоцтво НОМЕР_1 щодо експлуатації стволових дверей за двома незалежними формулами: "ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с.72 - 74).

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Постанови № 3769-ХІІ від 23.12.1993 року "Про введення в дію ЗУ "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" та набранням чинності ЗУ "Про охорону прав та винаходи і корисні моделі", позивачем було отримано патент України на винахід НОМЕР_2 замість вищевказаного авторського свідоцтва НОМЕР_1, про що було зроблено офіційне опублікування 25.07.1994 року у бюл. №2.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновкам и суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями статті 2 Закону України "Про охорону прав на винаходи та корисні моделі" визначено, що законодавство України про охорону прав на винаходи (корисні моделі) базується на Конституції України і складається із цього Закону, ЦК України, Закону України "Про державну таємницю" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 3 статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

За частиною 5 статті 28 Закону України "Про охорону прав на винаходи та корисні моделі" патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом.

Набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом (частина 1 статті 462 ЦК України).

Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень (частина 2 статті 462 ЦК України, частина 5 статті 6 Закону).

Згідно з частиною 2 статті 28 Закону України "Про охорону прав на винаходи та корисні моделі" патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Використанням винаходу (корисної моделі) визнається: виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди власника патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним.

Продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй. Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй.

Будь-який продукт, процес виготовлення якого охороняється патентом, за відсутністю доказів протилежного вважається виготовленим із застосуванням цього процесу за умови виконання принаймні однієї з двох вимог:

продукт, виготовлений із застосуванням процесу, що охороняється патентом, є новим;

існують підстави вважати, що зазначений продукт виготовлено із застосуванням даного процесу і власник патенту не в змозі шляхом прийнятних зусиль визначити процес, що застосовувався при виготовленні цього продукту.

Як вбачається з матеріалів справи 30.12.1984 року ОСОБА_2 отримав авторське свідоцтво НОМЕР_1 щодо експлуатації стволових дверей за двома незалежними формулами: "ІНФОРМАЦІЯ_1".

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Постанови № 3769-ХІІ від 23.12.1993 року "Про введення в дію ЗУ "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" та набранням чинності ЗУ "Про охорону прав та винаходи і корисні моделі", позивачем було отримано патент України на винахід НОМЕР_2 замість вищевказаного авторського свідоцтва НОМЕР_1.

Відповідно до ч.3 ЗУ "Про охорону прав на промислові зразки" дія патенту на промисловий зразок припиняється у разі несплати у встановлений строк річного збору за підтримання його чинності. Річний збір сплачується за кожний рік дії патенту, рахуючи від дати подання заявки. Документ про першу сплату зазначеного збору має надійти до Установи одночасно з документом про сплату збору за видачу патенту. Документ про сплату збору за кожний наступний рік має надійти до Установи до кінця поточного року, за умови сплати збору протягом двох останніх його місяців. Річний збір за підтримання чинності патенту може бути сплачено, а документ про його сплату - надійти до Установи протягом шести місяців після встановленого строку. У цьому разі розмір річного збору збільшується на 50 відсотків. Дія патенту припиняється з першого дня року, за який збір не сплачено.

Як вбачається з матеріалів справи згідно Офіційного бюлетеня №3 Державного департаменту інтелектуальної власності Промислова власність" за 2000 рік, дію патенту НОМЕР_2 припинено з 30.12.1998 року, у зв'язку з несплатою збору.

Крім того, відповідно до пояснень позивача в суді апеляційної інстанції креслення № Н327- 7000СБ Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" він не вважає винаходом, у зв`язку з чим змушений був звернутись до суду з вищевказаним позовом.

Таким чином, вирішуючи спір суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених, оспорюваних прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України, це 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Частіше за все спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Обраний, на думку колегії суддів, позивачем спосіб захисту прав не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, оскільки креслення Н327- 7000СБ на промисловий зразок Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" не є правочином, а тому до нього положення правових норм параграфу 2 глави 16 ЦК України щодо правових наслідків недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону не підлягають застосуванню.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції на виконання вимог ст.ст. 214, 215 ЦПК України, вірно визначився з характером спірних правовідносин, правовою нормою, що підлягає застосуванню до їх врегулювання, в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді: /підписи/