Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Романа О. А. ,

при секретарі - Кішинському М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

позовну заяву ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»,

треті особи -ОСОБА_2,

-ОСОБА_3,

про визнання недійсними кредитного договору та договору застави,

В С Т А Н О В И В :

17.09.2013року, а уточнивши вимоги 10.01.2014 року, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ»Родовід Банк» (далі - Банк) та просить:

-«Визнати незаключеним кредитний договір №28.4/А-282.06.2 від 02.08.2006р.

Визнати незаключеним договір застави транспортного засобу №28.4/А-282.06.від 02.08.2006р.» (а.с.а.с.1-3, 48-50)

Свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2006 року між ОСОБА_2 та Банком, було укладено договір №28.4/А-282.06.2 (далі-Договір), згідно з яким Банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію, строком до 02.08.1011 року, для купівлі автомобіля на суму 8 102 дол.США.

У виконання умов вищевказаного Договору, 02.08.2006 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір, згідно з яким остання передала Банку у заставу автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1.

Вважає, що вищевказані Договори підлягають визнанню недійсними, оскільки згоди на їх укладання, він, як чоловік ОСОБА_2, не давав. Також він не давав згоди на передачу автомобіля у заставу.

В судове засідання з»явився представник відповідача.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав.(а.с.125)

Представник відповідача - Лисий М.С. позов не визнав, мотивуючи тим, що при укладенні оспорюваних договорів, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі.

Про отримання ОСОБА_2 кредиту на придбання автомобіля, позивачу було відомо.

Позивач також нотаріально посвідчив свою заяву про його згоду на передачу придбаного автомобіля у заставу.

Крім того вважає, що придбаний автомобіль було використано в інтересах сім»ї.

Інші учасники в судове засідання не з»явилися.

Також вони не з»явилися в судове засідання, призначене на 20.11.2014 року, причин неявки не повідомили.

Ознайомившись із заявою позивача, заслухавши думку представника відповідача, який вважає за можливе справу розглянути без участі осіб, які не з»явилися суд, керуючись ст.169 ЦПК України, вважає за можливе справу розглянути без їх участі на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає на підставі ст.60 ч.1 СК України, яка передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, ст.65 ч.2,3,4 СК України, яка передбачає, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї, з урахуванням п.25 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних праовідносин»:»При оспорюванні кредитного договору чи договору поруки, застави/іпотеки іншим із подружжя суди мають виходити з наступного. Положення статті 65 Сімейного кодексу України (далі -СК) щодо порядку розпорядження майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосується права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.» та ст.578 ЦК України, яка передбачає, що майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Так, як вбачається з Кредитного договору №28.4/А-282.06.2 від 02.08.2006 року (далі - Кредитний договір), Банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію, строком по 02.08.2011 року, для купівлі автомобіля на суму 8 102 дол.США.(а.с.4-9)

Згідно з договором застави транспортного засобу №28.4/А-282.06.2 від 02.08.2006 року, у виконання умов вищевказаного Договору, ОСОБА_2 передала Банку у заставу автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу - ОСОБА_3.(а.с.10-11)

Як вбачається із заяви позивача від 02.08.2006р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріально округу - ОСОБА_3. 02.08.2006 року, ОСОБА_1 дав свою згоду на передачу у заставу Банку вищевказаного автомобіля, як такого, який належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, у виконання умов Кредитного договору.(а.с.106)

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з урахуванням п.25 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних праовідносин» та вважає, що Кредитний договір було укладено зі згоди позивача.

Також позивач надав згоду на укладання Договору застави, автомобіль було використано в інтересах сім»ї, а тому підстав для задоволення позову, суд не вбачає.

На підставі викладеного,

-ст.ст.60,65 СК України,

-ст.578 ЦК України,

-п.25 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних праовідносин»,

керуючись ст.ст.5,6,7,8,10,11,60,79,88,208,209,212,213,214,215,294 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ВІДМОВИТИ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. А. Роман