Справа № 636 / 3175 / 14-ц
№ 2 / 636 / 71 / 2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Ковригіна О.С.,

за участю секретаря - Фатєєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричинених джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 29036, 60 грн., посилаючись на те, що 10 вересня 2012 року о 19 год . 30 хв. в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області автомобілем ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, під його керуванням був скоєний наїзд на корову, яка належить ОСОБА_3 та яку через автодорогу Чугуїв - Мелове переганяв в темну пору доби ОСОБА_2 В результаті ДТП автомобіль пошкоджено. Згідно постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 20 грудня 2013 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_4 було закрите, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до п. 7.7. Правил дорожнього руху України погоничам тварин забороняється вести їх по дорогам з удосконаленим покриттям та переганяти їх по дорогам в темну пору дроби або в умовах обмеженої видимості. Згідно висновку № 138-12 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ-21073, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті ДТП становить 27536 грн. 60 коп. За виконання дослідження експертом ОСОБА_1 сплачено 1500,00 грн. Загальна сума збитків, понесених ОСОБА_1 становить 29036,60 грн.

Позивач посилається на ст. 1192 ЦК України щодо визначення розміру збитків та на закріплене ст. 22 ЦК України право на відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення цивільного права.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились. Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги ОСОБА_4 вона не визнає та просить відмовити в позові повністю. Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, діючий за довіреністю № 373 від 20.05.2014 року (а.с.22), в судовому засіданні проти позову ОСОБА_4 заперечував та просив відмовити в його задоволенні повністю.

Від відповідачів надійшли письмові заперечення, в обґрунтування яких вони зазначили, що на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 20 грудня 2013 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_4 ними подавалася апеляційна скарга, проте в поновленні строку на оскарження їм було відмовлено. Вважають, що стосовно водія ОСОБА_1 не вирішене питання щодо можливості уникнути зіткнення, а, крім того, ОСОБА_1 є власником джерела підвищеної небезпеки, тому відповідає за заподіяну шкоду в незалежності від наявності вини. В свою чергу, згідно висновку №2934 комісійної судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, з боку ОСОБА_2, вини погонича та раптової появи на дорозі корови не встановлено. Проте, із зафіксованих на відео реєстраторі даних, використаних експертами у своєму висновку, вбачається, що пояснення ОСОБА_1, про те, що корова вибігла з-за автомобілю, що знаходився на узбіччі дороги, не відповідають дійсності.

Відповідачі зазначають, що згідно п. 9 висновку експертизи встановити механізм утворення пошкоджень на автомобілі ОСОБА_1 не видалося можливим з причини відсутності в матеріалах справи необхідної трасологічної інформації, у зв'язку з чим вони просять врахувати, що підрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля необґрунтований, оскільки для огляду автомобілю вони не запрошувалися.

Також, вказують на пп. «б», п. 2.3 Правил дорожнього руху України, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, та вважають, що відповідач схильний до порушення ПДР України та надали відповіді від Шевченківського РВ ГУ МВС України в Харківській області за вих. № 92/3700 від 08.06.2014 року про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення в сфері безпеки дорожнього руху, а саме: за ч. 2 ст. 140 КУпАП - 21.06.2014 року та за ст. 188-28 КУпАП - 20.06.2013 року.

В своїх запереченнях відповідачі посилаються на довідку про те, що темрява в день ДТП настала о 19 год. 35 хв., тому правила погону худоби в темну пори доби на даний випадок не поширюються. Власник худоби не є власником джерела підвищеної небезпеки, тому матеріальну відповідальність за спричинену автомобілю шкоду несе лише за наявності вини, а стосовно погонича корови постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилася, його вина не встановлена.

Крім того, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з зустрічною позовною заявою та просять стягнути з ОСОБА_1 30 000,00 грн., з яких 11000,00 грн. - матеріальна шкода та 19 000,00 грн. - моральна шкода.

В обґрунтування своїх позовних вимог в позові зазначили, що 10 вересня 2012 року приблизно о 19.30 год. в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області автомобілем ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 був скоєний наїзд на корову, яка належала їм як подружжю. Внаслідок наїзду корова здохла.

Корова була придбана ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за спільні кошти, паспорт великої рогатої худоби виписаний на ім'я ОСОБА_3. Зазначена корова відноситься до спільно набутого під час шлюбу майна. Вартість корови становила на час її придбання близько 12000,00 грн. та обґрунтовується витягами із Інтернет сайтів «Agronovator» та «SLANDO», за якими коливається від 10000,00 грн. до 12000,00 грн., тому позивачами взято середню вартість -11000,00 грн. Позивачі за зустрічним позовом вказали, що залишилися без годувальниці, несуть додаткові витрати на придбання молочної продукції, у зв'язку з чим їм завдано моральної шкоди в розмірі 19000,00 грн. В обґрунтування моральної шкоди ОСОБА_3 зазначено, що побутовий уклад її життя істотно змінився, вона вимушена купувати молоко та молочну продукцію, не має можливості заробляти гроші продажем молока власної корови. Через переживання стан здоров'я ОСОБА_3 після події ДТП істотно погіршився внаслідок нервового переживання.

Позивачі за зустрічним позовом просять відшкодувати судові витрати на суму 3822,00 грн., що складаються із судового збору - 300,00 грн., судового збору за забезпечення позову - 122,00 грн., а також витрат на послуги адвоката за підготовку зустрічної позовної заяви та заяви про забезпечення позову на суму 3400,00 грн.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що у первинний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає задоволенню частково.

Судовим розглядом встановлено, що 10 вересня 2012 року приблизно о 19-й год. 30 хв. в с. Коробочкіно Чугуївського району Харківської області сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 В результаті ДТП автомобілю було завдано пошкоджень, а корова здохла.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за вищевказаним ДТП відносно водія зазначеного вище автомобілю 20 грудня 2013 року Чугуївським міським судом Харківської області винесено постанову про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказану постанову відповідачами було оскаржено в апеляційному порядку, проте у зв'язку з пропуском строку на оскарження у відкритті апеляційного провадження було відмовлено.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем за первинним позовом надано до суду висновок комісійної судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи №2934/2935 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складеного 05.11.2013 року (а.с. 48-59). Згідно п. 9 зазначеного висновку експертизи встановити механізм утворення пошкоджень на належному ОСОБА_4 автомобілі ВАЗ та відповідність його показам ОСОБА_1, не видалося можливим з причини відсутності в матеріалах справи необхідної трасологічної інформації. Таким чином, давність утворення пошкоджень автомобіля, механізм їх спричинення, не підтверджені. Крім того, автотранспортний засіб у висновку експерта чітко не ідентифіковано за моделлю (зазначений як автомобіль ВАЗ-21072 та ВАЗ-21073) та за роком випуску. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Позивачем ОСОБА_4 не надано доказів запрошення відповідачів для огляду відповідного автомобілю з метою оцінки вартості його ремонтно-відновлювальних робіт. Таким чином, у суду вістуні докази причинно-наслідкового зв'язку між подією ДТП та пошкодженнями, описаними в оцінці вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобілю.

Крім того, згідно висновків експертів, з боку ОСОБА_2, як погонича корови, вини та умислу не встановлено, раптової появи корови на дорозі не встановлено. Вина погонича в порушення ПДР України не встановлена. Згідно пояснень сторін питання про встановлення вини погонича в межах справи про адміністративне правопорушення, сторонами спору не ставилося.

В свою чергу, згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають відхиленню у зв'язку з відсутністю правових підстав для стягнення матеріальної шкоди та доказів щодо обсягу пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП та вартості їх ремонту. Відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів матеріальної шкоди суд вбачає в тому, що корова не є джерелом підвищеної небезпеки, тому її власник відповідач ОСОБА_3 відповідальність за шкоду, завдану внаслідок володіння нею, не несе, як погонич корови до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягнутий, експертним дослідженням оцінка його діям на предмет відповідності ПДР України не надавалася. Доводи позивача про темну пору доби в момент ДТП спростовані наданою відповідачами довідкою про сутінки у відповідний час, тому пункт 7.7. ПДР України застосуванню не підлягає. Питання встановлення вини ОСОБА_2 в ДТП не є предметом вирішення даного цивільного спору і мало бути вирішене в рамках справи про адміністративне правопорушення. Недоведеність розміру майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобіля полягає в тому, що експертна оцінка слідів пошкоджень на предмет давності їх утворення не надавалася, а відповідачі для огляду автомобілю з метою оцінки вартості ремонту не запрошувалися.

Суд приходить до висновку про наявність у позивача ОСОБА_3 за зустрічним позовом правових підстав для стягнення матеріальної шкоди, пов'язаної з втратою майна - корови.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», транспортний засіб відноситься до джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст.180 Цивільного кодексу України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Вартість корови станом на день пред'явлення позову оцінена позивачем як 11000,00 грн. Згідно витягів з сайтів продажу корів із мережі Інтернет - з сайтів «Agronovator» та «SLANDO» (а.с. 31, 32) найменша вартість корови визначена 10000,00 грн., яку суд приймає як доказ вартості корови, яку належить відшкодувати.

Таким чином, джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем, який належить ОСОБА_1, відповідачу ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди на суму 11000,00 грн.

Згідно ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень, що містяться п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою треба розуміти втрати немайнового характеру в результаті моральних чи фізичних страждань чи інших негативних наслідків, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними чи діями бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може мати місце, а саме: у приниженні честі, достоїнства, чи престижу ділової репутації, моральних переживаннях, у зв'язку з погіршенням здоров'я, порушення права власності, прав, даних споживачам, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків у зв'язку з неможливістю продовження активного громадського життя, порушення спілкування з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_3 не надала доказів того, що виниклі у неї хвороби та їх лікування є наслідком переживань, отриманих в результаті ДТП та втрати нею худоби, також не надала доказів вини відповідача у своїх переживаннях.

Таким чином, в стягненні моральної шкоди слід відмовити - за відсутності доказів вчинення відповідачем ОСОБА_4 правопорушення та доказів розладу здоров'я ОСОБА_3 в наслідок переживань через втрату корови.

На підставі ст.88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню судовий збір на користь позивача за зустрічним позовом у розмірі 243,60 грн., а також витрати на послуги адвоката на суму 3400 грн., а всього судових витрат на суму 3643 грн. 60 коп.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не надані докази придбання корови в шлюбі, копія свідоцтва про шлюб не залучалася, а надані докази права власності на корову ОСОБА_3 у вигляді паспорту на велику рогату худобу (а.с. 30), суд приходить до висновку про достатність підстав для стягнення матеріальної шкоди на користь лише ОСОБА_3 Позивачем ОСОБА_4 визнано право власності ОСОБА_3 на корову, тому цей факт не потребує додаткового встановлення. Таким чином, судові витрати стягуються на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, на користь якої ухвалене судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " від 31.03.1995 р. № 4 зі змінами та доповненнями, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212-218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди - відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричинених джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки, в сумі 11000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати що складається зі сплати судового збору в сумі 300,00 грн., судового збору за забезпечення позову в сумі 122,00 грн., витрат на юридичні послуги в сумі 3400,00 грн., всього на загальну суму 3822 (три тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 00 коп.

В іншій частині в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -