Справа № 214/2150/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 жовтня 2015 року Cаксаганський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві Бєліковій О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2, збільшивши позовні вимоги 16 липня 2015 року, та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 69 012 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 350 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2015 року позивач та відповідач уклали договір, згідно якого відповідач зобовязався у строк протягом 14 робочих днів виготовити паркан з профлисту та ворота з профлиста; загальна вартість робіт 16 200 грн, з яких передплата складає 11 000 грн. Станом на дату збільшення позовних вимог 16 липня 2015 року відповідач до виконання робіт не приступив. Враховуючи положення договору виконавець зобовязався до 23 лютого 2015 року приступити до виконання договору. До цього часу відповідач не виконав своїх зобов'язань, тобто, фактично ухиляється від них. Враховуючи положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), позивач нараховує відповідачеві пеню за період з 24 лютого 2015 року по 15 липня 2015 року включно, що становить 142 дні із розрахунку 16200 х 0,03 х 142 у розмірі 69 012 грн

В судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомлені, про дату слухання справи повідомлялася у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про що свідчать зворотні поштові повідомлення в матеріалах справи. Раніше у судовому засіданні надав пояснення, що з позовом не погоджується. Дійсно, він є ФОП, виготовлює металоконструкції. Дійсно 3.02.2015 року він уклав договір з позивачем на виготовлення паркану та воріт з проф.листа. в строк 14 днів. Передоплата складала 11 тис грн. Ворота він виконав у строк, а паркон не міг виготовити, оскільки лише 5 березня 2015 року отримав проф.лист для його виготовлення. Він повідомляв позивача, про те, що не може своєчасно не виконати договір, але той відмовився від його послуг.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03 лютого 2015 року між ОСОБА_1 Федоровичемта Фізичною особою підприємцемШумигай ОСОБА_3 укладений договір, згідно якого виконавець ФОП ОСОБА_2 зобовязується протягом 14 днів виготовити паркан з профлиста, ворота з профлиста; загальна вартість виробу складає 16 200 грн; передплата складає 11 000 грн.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ОСОБА_2 21 січня 2014 року зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця за видом діяльності код КВЕД 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон (основний).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ч. 2 ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 865 ЦК України передбачено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Згідно частин 1, 2 ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Як убачається із матеріалів справи 03 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по виготовленню паркана з профлиста та воріт з профлиста

Під час укладення договору сторонами було обумовлено обсяг робіт, строки їх виконання, вартість та строк оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойка відноситься до спеціальних форм відповідальності разом з деякими іншими способами забезпечення зобов'язань, які передбачені главою 49 ЦК України.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ч. 3 ст. 865 ЦК України, передбачено застосування законодавства про захист прав споживачів лише до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача належить стягнути пеню в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» із розрахунку 16200 х 0,03 х 142 у розмірі 69 012 грн, де 16 200 вартість робіт за договором; 0, 03 пеня у розмірі 3 % за кожен день прострочення; 142 кількість днів за період з дати, визначеної позивачем як наступна за кінцевою для початку виконання робіт 24 лютого 2015 року, та до моменту збільшення позовних вимог 15 липня 2015 року.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», вбачається, що витрати пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи не можуть перевищувати 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 № 80-VIII, розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року становив 1218,00 грн.

Встановлено, що позивачем було сплачено 350 грн. на правову допомогу, зокрема, за консультацію та складання позовної заяви, що підтверджується квитанцією.

Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за 2015 рік, який з 01.01.2015 року становив - 1218,00 грн., граничний розмір витрат на правову допомогу складає 609,00 грн. (1218 / 2 = 609,00 грн.).

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 350 грн. підлягають задоволенню повному обсязі.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" на день винесення рішення суду, тобто у розмірі 690 грн 12 коп.

Керуючись ст. ст. 6, 22, 23, 526, 530, 610, 611, 614, 623, 624, 626-628, 865, 873, 1166, 1167 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за договором від 03 лютого 2015 року у розмірі 69 012 грн (шістдесят девять тисяч дванадцять) та витрати на правову допомогу у розмірі 350 грн (триста пятдесят).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 690, 12 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста ОСОБА_4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. ОСОБА_5