Провадження № 2/592/497/15
УХВАЛА

13 січня 2015 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Корольова Г.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОКЗ «Сумський обласний клінічний госпіталь для інвалідів Великої Вітчизняної війни», управління охорони здоровя Сумської облдержадміністрації про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої протиправними діями відповідачів.

З метою забезпечення позову від позивача 09.01.2015 року надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу - приватній компанії ОКЗ «Сумський обласний клінічний госпіталь для інвалідів Великої Вітчизняної війни» у сумі співрозмірній із заявленими позивачем вимогами, а саме: 306980,83 грн, що складається із заподіяної матеріальної шкоди у загаьній сумі 6980, 83 грн та 300000,00 грн моральної шкоди, так як відповідачі не відшкодовують завдані збитки і на теперішній час, на думку позивача, існує загроза, що невжиття заходів забезпечення призведе до неможливості виконання рішення суду, тому є необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно .

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 та п. 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України у Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що позивач суду не надав належних і допустимих доказів, що відповідачі мають намір здійснити відчуження вказаного майна з метою уникнути виконання рішення суду, отже побоювання позивача з приводу неможливості виконання судового рішення є передчасними. Також, вирішуючи питання про спів розмірність предмету позову та заходів забезпечення, про застосування яких клопоче позивач, судом встановлено, що накладення арешту на грошові кошти (п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України) є найбільш обтяжливим заходом. Забезпечення позовних вимог у такий спосіб свідчило б про фактичне задоволення позову до вирішення справи по суті, що суперечить положення ЦПК України та роз'ясненням Пленуму Верховного суду України, таким чином, у задоволенні вимоги про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищеозначеного та керуючись ст. 153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Ковпаківський районний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.Ю. Корольова