АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/359/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53,54, 55 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівДмитренка М. І. , Новікова О. М.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Власенка Костянтина Юрійовича, що діє в інтересах Черкаського державного технологічного університету на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаського державного технологічного університету про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_6 пред'явила позов до Черкаського державного технологічного університету про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Зазначила, що 02 вересня 2013 року була прийнята на посаду доцента кафедри фінансів Черкаського державного технологічного університету на умовах Контракту №55 від 02.09.2013 року строком до 31.08.2016 року.

02.09.2014 року було ознайомлена з наказом № 263-к від 29.08.2014 року, яким була звільнена з роботи з формуванням « в зв'язку із навчанням у докторантурі з відривом від виробництва відповідно до ст. 7 КЗпП України та пункту 12 «Положення про підготовку науково-педагогічних працівників». Трудову книжку видано не було. Позивачка вважає своє звільнення безпідставним, а наказ про звільнення - незаконним. З таких підстав ОСОБА_6 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ № 263-к від 29.08.2014 року, поновити її на посаді доцента кафедри фінансів з 30.08.2014 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано наказ № 263-к від 29.08.2014 року про звільнення ОСОБА_6 з роботи незаконним та скасовано .

Поновлено ОСОБА_6 на посаді доцента кафедри фінансів Черкаського державного технологічного університету на умовах контракту № 55 від 02.09.2013 року.

Стягнуто з Черкаського державного технологічного університету на користь ОСОБА_6 6 880 грн. 70 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Черкаського державного технологічного університету на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Власенко К.Ю., що діє в інтересах Черкаського державного технологічного університету просить рішення суду скасувати, як постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 7 КЗпП України особливості регулювання праці осіб, які працюють у районах з особливими географічними і геологічними умовами підвищеного ризику для здоров'я, тимчасових і сезонних працівників, а також працівників, які працюють у фізичних осіб за трудовими договорами, додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов (порушення встановлених правил прийняття на роботу та ін.) встановлюються законодавством.

Пленум Верховного Суду України в п. 29 постанови від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» ( в редакції від 25.05.1998 року) роз'яснив, що вирішуючи справи про припинення трудового договору в зв'язку з порушенням правил прийняття на роботу, суди повинні враховувати, що звільнення з цих підстав може мати місце у випадках, коли відповідно до ст. 7 КЗпП України спеціальною нормою законодавства України передбачено обмеження на прийняття на роботу за певних умов ( наприклад осіб, позбавлених вироком суду права займати певні посади або займатись певною діяльністю протягом визначеного судом строку; прийняття на роботу, пов'язану з матеріальною відповідальністю осіб, що раніше судились за розкрадання, хабарництво і інші корисливі злочини, якщо судимість не знята і непогашена).

Відповідно до п. 12 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМ України від 01.03.1999 року № 309 ( в редакції від 07.08.2013 року) керівники підприємств, установ, організацій зобов'язані звільнити з роботи осіб, зарахованих до аспірантури з відривом від виробництва або докторантури, в необхідний для своєчасного прибуття на навчання термін. Підставою для звільнення з роботи є копія наказу про зарахування особи до аспірантури або докторантури.

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про освіту» докторанти мають право на трудову діяльність у встановленому порядку в позаурочний час.

Статтею 6 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» науковий працівник має право займатися викладацькою діяльності. А статтею 221 вказаного Закону посадами наукових працівників є докторант.

Частиною 3 ст. 47 Закону України «Про вищу освіту» ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) передбачено, що на науково-педагогічних і наукових працівників вищих навчальних закладів поширюються всі права, передбачені законодавством для наукових працівників наукових установ.

Пунктом 6 частини 1 статті 54 вказаного Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, мають право на трудову діяльність у поза навчальний час.

Спеціальної норми законодавства України не передбачено обмеження на прийняття на роботу докторанта, який проходить навчання в докторантурі.

Цілою низкою законів передбачено право докторанта на трудову діяльність в поза навчальний час.

Посилання апелянта на п. 12 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів не може бути застосовано в даному випадку.

Як випливає із матеріалів справи, позивачка була прийнята на роботу після зарахування її докторантом. Із часу прийняття її на роботу і послідуючого звільнення пройшов один рік. За цей час позивачка виконувала обов'язки, передбачені контрактом і зауважень до неї не було як до докторанта так і доцента кафедри фінансів.

Позивачка 27.08.2014 року подала також заяву про відрахування її з докторантури за сімейними обставинами.

За таких обставин суду першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Власенка Костянтина Юрійовича, що діє в інтересах Черкаського державного технологічного університету - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :