ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5415/14-ц
Провадження № 2/210/367/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" січня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Ромашевського В.Є.,

позивачів: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника позивачів: ОСОБА_4,

відповідача: ОСОБА_5,

представника третьої особи - служби у

справах дітей Виконавчого комітету

Дзержинської районної у м. Кривому Розі

ради: Козачук Л.В.,

прокурора: Бабій В.Я.,

свідків: ОСОБА_7,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулися позивачі із вищеназваною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони є одне одній рідною тіткою та племінницею. Приблизно у 2003 - 2004 році шлюб між її батьками, позивача ОСОБА_3, - ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було розірвано, вони почали проживати окремо. Вона залишилася проживати разом із матір'ю - ОСОБА_9 Починаючи з цього періоду часу, ОСОБА_5 перестав цікавитися її життям, перестав провідувати та телефонувати. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2004 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 було стягнуто аліменти на її утримання. ІНФОРМАЦІЯ_7 року мати померла. У зв'язку зі смертю стягувача у 2011 році Дзержинським ВДВС КМУЮ Дніпропетровської області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, виконавчий лист повернуто до суду. Після смерті ОСОБА_9 відповідач ОСОБА_5 продовжував не цікавитися життям доньки. Після смерті матері вона, позивач ОСОБА_3 проживала за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом із старшою сестрою - ОСОБА_7, а потім у своєї бабусі у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2. При цьому її сестра та бабуся просили відповідача надати матеріальну допомогу на її утримання, однак відповідач категорично відмовлявся від надання цієї допомоги. Наприкінці серпня 2011 року відповідач запропонував їй, ОСОБА_3, переїхати проживати до квартири його співмешканки за адресою: АДРЕСА_3, на що вона погодилася. В квартирі відповідачем для неї було створено нестерпні умови проживання, постійно кричав на неї виражаючись нецензурними словами, вчиняв сварки на які його провокувала співмешканка. Спосіб життя відповідача є антисоціальним, що проявляється у зловживанні останнім алкогольними напоями та проявлянні агресії. Проживши з відповідачем приблизно 4-5 місяців вона змушена була піти з квартири співмешканки батька, і з початку 2012 року до жовтня 2013 року проживала у своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_2. У жовтні 2013 року відповідач знову запропонував їй переїхати проживати до квартири його співмешканки, сподіваючись що батько змінився вона погодилася. Не маючи знову умов для проживання вона повернулася до квартири за місцем своєї реєстрації, а у батька проживала лише два рази на тиждень, інший час проживала з рідною сестрою. На даний час вона є студенткою Криворізького педагогічного університету, відповідач продовжує не цікавитися нею. Її вихованням займається позивач - ОСОБА_2, яка постійно стежить за її навчанням, робить все для її повноцінного життя. В кінці червня 2014 року відповідач остаточно вигнав її з квартири, і вона переїхала проживати до своєї рідної тітки, позивача ОСОБА_2 В подальшому вона, позивач ОСОБА_2 12 вересня 2014 року звернулася до служби у справах дітей виконком Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради із заявою щодо обстеження житлових умов проживання її племінниці, ОСОБА_3 в квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3. Акт службою було складено позитивний у зв'язку із тим, що спальне місце сина співмешканки відповідача було виставлене як спальне місце ОСОБА_3 На теперішній час ОСОБА_3 постійно проживає разом зі нею, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4. На підставі вищевикладеного позивачі просили суд винести рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_5 батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з нього аліменти на її утримання до повноліття дитини та сплачену при подачі позову суму судового збору.

Присутні у судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4, кожен окремо, надали суду пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити.

Присутній у судовому засіданні відповідач надав суду пояснення по суті справи, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд позбавити його батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки ОСОБА_3

Представник третьої особи - служби у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради надав пояснення по суті справи, вирішення питання стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав залишив на розсуд суду.

Прокурор вважав за до ціле позовні вимоги задовольнити.

Допитані в ході судового процесу свідки пояснили наступне.

Так, свідок ОСОБА_7, суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивача ОСОБА_3 по лінії матері, відповідач є її вітчимом. Після розлучення матері ОСОБА_3 з відповідачем остання проживала з матір'ю. Коли померла мама, то ОСОБА_3 почала проживати з нею. За весь час їхнього проживання разом відповідач матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_3 не надавав, час від часу провідував їх, приносив фрукти. Вона та ОСОБА_3 проживали за рахунок стипендії, яку вона отримувала та допомоги, яку отримувала ОСОБА_3 за рахунок втрати годувальника. Разом вони прожили приблизно півтори роки. В подальшому відповідач запропонував ОСОБА_3 жити з ним та його новою сім'єю. Разом вони прожили пів року, після чого ОСОБА_3 переїхала проживати до бабусі у зв'язку із постійними сварками. Відповідач допомагав інколи фінансово, духовного розвитку ніякого не надавав. ОСОБА_3 постійно скаржилася на погане до неї ставлення зі сторони батька. Вирішення питання стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, залишила на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є подругою ОСОБА_3, знайомі вони з 2010 року. Зі слів самої ОСОБА_3 їй відомо, що її батько не надто цікавився її життям, у них відбувалися постійні сварки. Причини сварок між ОСОБА_3 та її батьком їй не відомо. Про стосунки з батьком ОСОБА_3 спілкуватися не полюбляє, казала лише, що їй все набридло і вона хоче позбавити його батьківських прав. При ній ОСОБА_3 з батьком ніколи не сварилися. У них в квартирі вона бувала часто. Про всі скандали їй відомо лише зі слів самої ОСОБА_3 Вирішення питання стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, залишила на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, свідків, всесторонньо та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

За правилами ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), аза відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо.

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 (а.с.8-9) та ОСОБА_3 (а.с.10) є одне одній рідною тіткою та племінницею, даний факт підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_3, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, НОМЕР_4, актовий запис №476 від 02 червня 1997 року, відповідно до якого батьками ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_5 (а.с.12-13) і рідна сестра позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 (а.с.11); свідоцтвом про народження матері позивача, ОСОБА_3 - ОСОБА_9, актовий запис №1548, НОМЕР_5 від 13 червня 1964 року, виданого Дзержинським райбюро ЗАГС м. Кривого Рогу, відповідно до якого батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.14); свідоцтвом від 03 жовтня 1987 року, серії НОМЕР_6, виданим Центрально-Міським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу про укладення шлюбу між ОСОБА_14 та ОСОБА_9, актовий запис №797 (а.с.15); свідоцтвом від 23 квітня 1992 року, серії НОМЕР_7, виданого Саксаганським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу про розірвання шлюбу між ОСОБА_14 та ОСОБА_9 (а.с.16); свідоцтвом від 19 лютого 1999 року, серії НОМЕР_8, виданого відділом РАГС Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_9, актовий запис №80 (присвоєно прізвище - ОСОБА_9) (а.с.17); свідоцтвом від 28 березня 1969 року, серії НОМЕР_9, виданого Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, про народження, відповідно до якого батьками ОСОБА_2 (після укладення шлюбу - ОСОБА_2) є ОСОБА_12 та ОСОБА_13, актовий запис №767 (а.с.18); свідоцтвом від 22 вересня 1989 року, серії НОМЕР_10, виданого Довгинцівським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу, про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_2), актовий запис №565 (а.с.19). Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 44 років померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_9, про що Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №112 (а.с.20).З наданих до суду копій довідок з місця проживання вбачається, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4, а місцем реєстрації позивача ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1 (а.с.21). Місцем реєстрації та проживання відповідача є: АДРЕСА_3 (а.с.45). На даний час ОСОБА_3 є студенткою першого курсу фізико-математичного факультету Криворізького педагогічного інституту (а.с.22). Що стосується особи відповідача, то відповідно до наданих до суду представником третьої особи - служби у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради повідомлення начальника Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та характеристики з місця проживання та місця роботи вбачається, що ОСОБА_5 раніше до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони (а.с.44,46,47). 20 січня 2015 року до канцелярії сулу представником третьої особи було надано висновок виконкому Дзержинської районної у місті ради про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 (а.с.39-40).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини.

Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

На підставі викладеного, оскільки відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, навіть після позбавлення батьківських прав, з огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 вересня 2014 року.

Відповідно до ст.167 ч.4 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно зі ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.60 ч.3 ЦК України, суд встановлює опіку над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. Крім того даний факт підтверджено і не спростовано самим відповідачем, а ому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог виходячи із інтересів дитини.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 169 ч.4, 212-215, 223, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4.

На підставі ст. 55-61 ЦК України повідомити орган опіки та піклування Дзержинської районної у місті Кривий Ріг ради про те, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою, що позбавлена батьківського піклування та, відповідно, потребує встановлення опіки у порядку, передбаченому законодавством.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, на користь опікуна або дитячої установи аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 судовий збір у розмірі 243,60грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено особами, які не були присутні під час оголошення рішення у той самий термін, та тим самим шляхом з моменту отримання ними рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22 січня 2015 року.

Суддя: Н. Ю. Вікторович