Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9427/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (в подальшому змінений та уточнений) до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 25.04.2013р. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно, які проживають з відповідачем.

26.04.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір між батьками щодо сплати аліментів на дітей та утримання матері, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом та зареєстрований за №1352.

Так, за п.1.3 договору визначено, що розмір аліментів на дітей не повинен бути менше як по одній мінімальній зарплаті для відповідної категорії громадян, з урахуванням її зміни згідно із законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік щомісяця до досягнення дітьми 18-го віку. За п.1.10 договору сума утримання матері дітей встановлена не менше однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, з урахуванням її зміни згідно із законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік щомісяця до досягнення дітьми трирічного віку.

Тобто за договором позивач щомісяця повинен у 2014р. сплачувати відповідачеві аліменти на утримання дітей та бувшої дружини у загальному розмірі 3654грн. 00коп.

Станом на 25.05.13р. ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 і від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином, позивач повинен утримувати і свого сина та нову сім»ю.

На даний час позивач не працює, не має постійного заробітку (доходу), грошової допомоги не отримує. Крім того, позивач не може вселитись до квартири, в якій проживає відповідач з дітьми, він з сім»єю вимушений орендувати інше житло і сплачувати певні кошти в сумі 2000грн. щомісяця.

Відповідно до п.1.8 договору, розмір аліментів на дітей, визначений в цьому договорі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі зміни матеріального становища або сімейного стану, погіршення або поліпшення зборов»я когось із них та і інших випадках, передбачених законом.

За п.4.2 договору, за згодою батьків в період дії договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. При відсутності домовленостей між батьками питання зміни чи розірвання цього договору вирішується в судовому порядку.

Позивачем було направлено пропозиції відповідачеві від 18.07.2014р. щодо надання згоди зменшити розмір аліментів на дітей та утримання матері, але сторони не досягли домовленостей щодо зменшення розміру аліментів.

Також позивач зазначає, що розмір визначених в договорі аліментних платежів на сьогодні є непосильними тягарем для нього, оскільки він має другу сім»ю та малолітню дитину, він не працює, його дружина перебуває у відпустці по догляду до дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 400грн. 00коп. щомісяця по день повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 400грн. 00коп. щомісяця по день повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 250грн. 00коп. щомісяця по день досягнення синами ОСОБА_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно трьох років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 змінені та уточнені позовні вимоги визнали повністю та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_8 змінені та уточнені позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити у їх задоволенні, про що надали письмові заперечення.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що змінені та уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 25.04.2013р. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно, що підтверджується свідоцтвами про їх народження і, які проживають з відповідачем.

26.04.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір між батьками, в т.ч. щодо сплати аліментів на дітей та утримання матері, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом та зареєстрований за №1352.

Так, за п.1.3 договору визначено, що розмір аліментів на дітей не повинен бути менше як по одній мінімальній зарплаті для відповідної категорії громадян, з урахуванням її зміни згідно із законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік щомісяця до досягнення дітьми 18-го віку. За п.1.10 договору сума утримання матері дітей встановлена не менше однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, з урахуванням її зміни згідно із законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік щомісяця до досягнення дітьми трирічного віку.

Тобто, за договором позивач щомісяця повинен у 2014р.та у 2015р. сплачувати відповідачеві аліменти на утримання дітей та бувшої дружини у загальному розмірі 3654грн. 00коп., тобто по 1218грн. 00коп. на кожного.

Відповідно до п.1.8 договору, розмір аліментів на дітей, визначений в цьому договорі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі зміни матеріального становища або сімейного стану, погіршення або поліпшення зборов»я когось із них та і інших випадках, передбачених законом.

За п.4.2 договору, за згодою батьків в період дії договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. При відсутності домовленостей між батьками питання зміни чи розірвання цього договору вирішується в судовому порядку. Всі спори, що виникають у процесі виконання цього договору, та розбіжності в тлумаченні окремих положень цього договору вирішуються батьками шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до діючого законодавства України (п. 4.3 договору).

Позивачем було направлено пропозиції відповідачеві від 18.07.2014р. щодо надання згоди зменшити розмір аліментів на дітей та утримання матері, які отримані останнім, але сторони не досягли домовленостей щодо зменшення розміру аліментів.

25.05.13р. ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про шлюб (актовий запис №415) і від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №1125).

За даними трудової книжки ОСОБА_1 з 20.12.2013р. не працює; його дружина ОСОБА_10 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07.11.2013р., що підтверджується наказом №11 від 06.11.2013р. Відповідно до даних довідки Черкаського міського центру зайнятості від 26.12.14р. ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний з 09.12.2014р.

Також встановлено, що аліменти платником сплачуються стягувачеві, не через органи ДВС, а шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Статтею 157 ч.4 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов»язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Загальні положення про договір визначені у розділі ІІ главі 52 ЦК України. Зокрема, ст. 627 ч.1 ЦК визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 651 та 652 ЦК передбачено підстави для зміни або розірвання договору. Статтею 653 ЦК передбачені правові наслідки зміни або розірвання договору.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ст.84СК).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти - це обов'язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім'ї інших, які потребують цього.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Оскільки сторони не дійшли домовленостей щодо зміни умов договору в частині утримання неповнолітніх дітей та матері дітей як в досудовому порядку, так і під час розгляду справи, відповідач категорично відмовилась від зменшення розміру аліментів в будь-якій частці, то суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в межах заявлених позовних вимог в редакції від 10.11.2014р., враховуючи положення ст.ст. 10,11 ЦПК України.

Так, суд вважає встановленими обставини, які свідчать про зміну сімейного стану позивача та погіршення його матеріального становища і дають підстави для зменшення розміру аліментів, але не до 400грн.00коп. щомісяця, як просить позивач, а до 650грн. 00коп. щомісяця на кожну дитину, а це: народження та перебування на утриманні ОСОБА_1, крім синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, - малолітньої дитини - сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; позивач не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний. Інші обставини, на які посилається позивач як на підтвердження своїх позовних вимог є безпідставними. Так, факт неможливості проживати в одній квартирі з відповідачем з-за перешкод, які чинить остання, що дає йому підстави для оренди житла, - не доведені, оскільки сам позивач під час розгляду справи повідомив, що він не звертався до органів ДВС щодо примусового виконання судового рішення в частині його вселення.

Крім того, на думку суду, залишення сплати аліментів на утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_6 ОСОБА_4 у раніше встановленому розмірі (договір від 26.04.2013р.) призведе до порушення прав іншої дитини ОСОБА_1, який буде менш забезпеченим, ніж діти, які вже утримуються батьком і одержують аліменти.

Що стосується позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів на утримання матері дітей, то за вказаних обставин вони також підлягають до часткового задоволення, а саме, - до їх зменшення, але не до 250грн. 00коп. щомісяця, як просить позивач, а до 500грн. 00коп. щомісяця. Саме таке вирішення спору, як на думку суду, буде відповідати вимогам розумності та справедливості, а також загальним засадам сімейного та цивільного законодавства.

Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що змінені і уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме: необхідно зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 650грн. 00коп. щомісяця по день повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 650грн. 00коп. щомісяця по день повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 500грн. 00коп. щомісяця по день досягнення синами ОСОБА_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно трьох років; в іншій частині позову слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 15, 16, 627, 6, 651, 652, 653 ЦК України, ст.ст. 157, 189, 192, 180 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 174, 88, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 650грн. 00коп. щомісяця по день повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 650грн. 00коп. щомісяця по день повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання з однієї мінімальної зарплати для відповідної категорії громадян, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 500грн. 00коп. щомісяця по день досягнення синами ОСОБА_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно трьох років.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька