Номер провадження: 22-ц/785/4571/15
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Калараша А.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Абалдової О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив « Київський-14» про визнання корпоративних прав за апеляційною скаргою ОСОБА_2,поданою через представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 24.02.2015р.,-

в с т а н о в и л а :

21.02.2013 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив « Київський-14» про визнання корпоративних прав на пай та паєві накопчинення на квартиру АДРЕСА_1 в м. Одесі, право на членство в кооперативі і на користування кооперативною квартирою, право на частину майна кооперативу у відповідності з розміром паю та пайових накопичень.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те,що її дядьку ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1.

При житті в 2010р. ОСОБА_4 залишив на ім*я заповіт.

Позивач стверджувала,що після смерті ОСОБА_4 вона отримала право на пай та пайові накопичення,які належали померлому.

Сплативши 12.12.2012р. залишок пайового внеску в сумі 2500 грн.,вона отримала право на членство і користування кооперативною квартирою, право на частину майна кооперативу у відповідності з розміром паю та пайових накопичень.

Представник відповідача позов не визнав,стверджуючи,що всі правовідносини щодо цієї квартири вирішені в судовому порядку і рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.12.2013р. за кооперативом визнано право власності на вказану квартиру.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.02.2015р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить про скасування

рішення,мотивуючи тим,що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що ЖБК «Київський-14» був зареєстрований 27.12.1982 р.

Житловий будинок АДРЕСА_1 м. Одеси був збудований ЖБК «Київський-14» та 30.09.1984 р. був підписаний акт Державної приймальної комісії, згідно з яким прийнятий в експлуатацію будівельний об'єкт - житловий будинок АДРЕСА_1.

Загальними зборами членів ЖБК 21.10.1984р.застверджений список розподілення квартир,згідно квартира № 103 у вказаному будинку була розподілена ОСОБА_5,який був членом ЖБК «Київський-14».

В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувся обмін квартирами, 07.02.1983 р. ОСОБА_5 була внесена частина пайового внеску у розмірі 3230 рублів,та рішенням загальних зборів членів ЖБК «Київський-14» від 20.01.1985 р. ОСОБА_4 прийнятий в члени кооперативу.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.12.2013р. по справі за позовом ЖБК «Київський-14» до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ЖБК «Київський-14» про визнання права власності на спадщину та усунення перешкод у користуванні спадщиною було встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_2 не був сплачений в повному обсязі (а.с.47).

03.06.2013 р. ОСОБА_2 на свій власний розсуд перерахувала на рахунок ЖБК «Київський-14» грошову суму 2500 грн. із зазначення призначення платежу - «пайовий внесок»,чим додатково підтвердила факт відсутності повної сплати паю за спірну квартиру на момент смерті ОСОБА_4

Вказана сума повернута кооперативом як безпідставно отримана.

Вказаним рішенням визнано право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1

Апеляційний суд грунтував свій висновок на вимогах ст. 384 ЦК України,яка передбачає,що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Вказане законодавче правило знайшло своє відображення у раніше чинній ст. 15 Закону України «Про власність», ст.ст. 19, 19-1 Закону України «Про кооперацію», п. 19 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, Постановах Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи».

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пленуму Верховного Суду України в п. 8 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз*яснив,що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відмовляючи в задоволенні позову,суд обгрунтовано виходив з того,що квартира АДРЕСА_1 в м. Одесі, є власністю ЖБК « Київский-14», всі обставини, пов'язані із пайовим внеском ОСОБА_4, розглянуті та встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.12.2013р. та не підлягають додатковому доказуванню.

Суд дійшов правильного висновку про те,що частина пайового внеску, яка належала ОСОБА_6 , може бути визнана спадковим майном в разі доведеності прийняття спадщини та підлягає поверненню спадкоємцю,однак вимоги про повернення частки пайового внеску як спадкового майна ОСОБА_2 не пред*являла,що підтвердив представник ОСОБА_2 і в засіданні судової колегії.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта на ст.14.1.90 Податкового Кодексу України щодо поняття корпоративних прав,оскільки відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні спори - це, зокрема, спори, пов'язані з формуванням статутного капіталу товариства і розміщенням його акцій, спори, пов'язані із забезпеченням прав акціонерів на придбання розміщених додаткових акцій, спори, пов'язані зі здійсненням переважного права на придбання акцій в товаристві, спори, пов'язані з виплатою дивідендів, спори про визнання недійсними рішень органів управління товариства, спори, пов'язані з вимогами про викуп акцій, та інші спори за позовами акціонерів у випадках, передбаченими законом.

Таким чином, поняття корпоративних прав не розповсюджується на виникші по справі правовідносини,оскільки ЖБК «Київський-14» не відноситься до господарських товариств в сенсі Закону «Про господарські товариства».

Судова колегія вважає,що суд повно дослідив обставини справи,правильно застосував норми матеріального права,не допустив порушень процесуального законодавства,тому підстав для скасування рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду,тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1,308 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,подану через представника ОСОБА_3, відхилити, рішення Київського

районного суду м.Одеси від 24.02.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: А.А.Калараш

В.Д.Коротков