Справа № 415/622/15-ц
Провадження № 2-н/415/51/15
УХВАЛА

29.01.15 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Калмикова Ю.О., розглянувши заяву директора Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2015 року директор Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2011 року по 30.11.2014 року включно в сумі 3998,06 грн. Також, заявник просив покласти на боржника витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, виходячи з наступного.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність та безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається із поданої заяви та доданих до неї документів, заявник вимагає стягнути з боржника заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2011 року по 30.11.2014 року включно в сумі 3998,06 грн.

Договору про надання відповідних послуг КП «Лисичанськтепломережа» з ОСОБА_2 не укладало.

Таким чином, оскільки вимога заявника про стягнення з боржника боргу за період з 01.11.2011 року по 30.11.2014 року включно не ґрунтується на договорі, суд вбачає наявність спору про право та підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95, п. 2 ч. 3 ст. 100, ст.ст. 101, 209-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити директору Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Лисичанський міський суд апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА