У х в а л а

іменем україни

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: садове товариство «Десенка», Зазимська сільська рада, Акціонерне товариство закритого типу «ДВК», Закрите товариство «Банк НРБ», про визнання права власності на Ѕ частину майна в порядку спадкування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,050 га для ведення садівництва по АДРЕСА_2, 1/4 частину будівельних матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку НОМЕР_1, що знаходиться на цій земельній ділянці; 1/2 частину автомобіля марки «Славута», майнові права на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, спадкоємцями якого за законом є він та її чоловік ОСОБА_8, які у визначений законом строк, після смерті спадкодавця, подали заяву про прийняття спадщини, однак, свідоцтва про право на спадщину за законом їм не видано у зв'язку із відсутністю правовстановчих документів, оскільки відповідач їх не надає, тому оформити спадщину у безспірному порядку не має можливості, просив задовольнити позов.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2014 року позов задоволено частково та визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,050 га, що розташована по АДРЕСА_2, цільове призначення: ведення садівництва, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано за позивачем право на 1/2 частину майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позову відмовлено.

12 серпня 2014 року рішенням апеляційного суду Київської області рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на ј частину будівельних матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва домоволодіння скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги задоволені.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно з законом, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на ј частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва будинку, в порядку спадкування після смерті матері, суд апеляційної інстанції, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що за життя мати позивача разом з чоловіком самочинно будували на належній їй на праві власності земельній ділянці садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, однак на день смерті право власності на нього не зареєстровано і в експлуатацію його не введено, тому її право на будівельні матеріали входить до складу спадщини, а позивач як спадкоємець першої черги за законом успадкував після смерті матері право на частину будівельних матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва домоволодіння.

При цьому судом вірно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, а рішення апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити, рішення апеляційного суду Київської області від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук