Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання мирової угоди, стягнення заборгованості за договором позики, інфляційних витрат та річних відсотків

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що 06 листопада 2014 року між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено мирову угоду по справі 357/14314/13-ц за його позовом до зазначених відповідачів про стягнення боргу за договором позики, яка була затверджена ухвалою від 08.09.2013 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до цієї угоди, встановлювався такий графік платежів, за яким відповідачі зобов'язались щомісяця, починаючи з листопада 2013 року та не пізніше 30 березня 2015 року, сплачувати по 1000 грн., а всього сплатити 17000 грн. Проте відповідачами було перераховано лише 600 грн. Оскільки умови мирової угоди були порушені відповідачами, просив розірвати її та стягнути з відповідачів 16400 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, та уточнив його, вимагаючи після розірвання мирової угоди стягнути з відповідачів позику, надану ним у фактичному розмірі 700 доларів США та 15000 грн. Оскільки 600 грн. відповідачами вже сплачено, просив стягнути з них 700 доларів США та 14400 грн., , а також інфляційні втрати в розмірі 3232,9 грн. та 3% річних в сумі 504,21 грн., та судові витрати: на правову допомогу - в розмірі 2100 грн. і 220 грн. - витрати, пов'язані з явкою до суду.

Відповідачі у судове засідання не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, заяви про відкладення розгляду справи не подали, причину неявки не повідомили.

Суд, ухваливши про заочний розгляд справи, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на вимогу своїх підстав або заперечень.

З ухвали від 08.09.2013 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №357/14314/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу судом встановлено, що між сторонами було укладено мирову угоду , за якою сторони дійшли згоди про те, що в рахунок заборгованості за договором позики відповідачі зобов'язались, починаючи з листопада 2013 року та не пізніше 30 березня 2015 року, сплачувати по 1000 грн. щомісяця, а всього сплатити 17000 грн.

Позивачем визнається, що з цієї суми відповідачі заплатили лише 600 грн.

Доказів того, що зобов'язання було виконане в більшому обсязі, відповідачі суду не надали.

Тому суд вважає, що цивільно-правовий обов'язок відповідачів за цією мировою угодою продовжує існувати.

Однак, відмовляючи позивачу у розірванні мирової угоди, суд виходить з того, що, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише в межах та на підставі, визначених законами України.

За змістом ст.175 ЦПК України, мирова угода - це цивільний процесуальний акт, яким припиняється цивільно-правовий спір на основі взаємоузгодженої волі сторін шляхом визнання судом, і який втілюється у певній процесуальній формі - ухвалі про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі; процесуальним наслідком визнання мирової угоди судом є те, що сторони вже не можуть повернутися до того ж спору. Мирова угода може бути позбавлена юридичної сили лише шляхом скасування ухвали суду, якою вона визнана, за підстав порушення норм матеріального чи процесуального права.

Однак, за змістом ч.2 ст.218 ЦПК України, суд першої інстанції з будь-яких підстав не вправі скасувати ухвалу суду про затвердження мирової угоди.

Тому вимогу позивача про розірвання мирової угоди суд залишає без задоволення як таку, що не ґрунтується на законі.

Задовольняючи вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів інфляційних витрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов'язання, суд виходить з положень ч.2 ст.625 ЦК України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Віповідно до цієї статті, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Доказів на підтвердження того, що зобов'язання існують в меншому обсязі, відповідачі суду не надали, тому суд стягує з з відповідачів солідарно інфляційні витрати та 3 % річних в загальній сумі 3737,11 грн.

Задовольняючи позов частково, суд пропорційно частині задоволених вимог стягує з відповідачів 78,42 грн. спаченого позивачем судового збору.

Відмовляючи у стягненні з відповідачів добових - витрат, пов'язаних з явкою до суду, суд виходить з того, що позивач, подавши позов 20.08.2014 р. та надавши суду квитки на автобус сполученням Ватутіно-Біла Церква за 05.02.204 р. та 15.05.2014 р, не надав доказів того, що ці витрати були пов'язані з розглядом справи судом.

Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 2100 грн., суд також виходить з того, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що правова допомога надавалась у зв'язку з розглядом даної справи. .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.8, 10, 11, 212,213,214, 215, 293-296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання мирової угоди, стягнення заборгованості за договором позики, інфляційних витрат та річних відсотків задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_5, виданий 13.03.1998 року Міським відділом № 2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований у АДРЕСА_1, та ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_6, виданий 13.03.1998 року Міським відділом № 2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрована у АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 3737 грн. 11 коп. інфляційних витрат та три проценти річних за порушення грошового зобов'язання, а

також 78 грн. 42 коп. судових витрат зі сплати судового збору, а всього - 3815 (три тисячі вісімсот п'ятнадцять) грн.. 53 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова