Справа №613/97/15-ц Провадження № 2/613/156/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Закопайло В.В., при секретарі Мовчан А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом заяви ОСОБА_1 до Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, третя особа Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області «про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого було заведено спадкову справу в Богодухівській державній нотаріальній конторі на підставі заяви позивача і оформлено частину спадкового майна. Державним нотаріусом надано відповідь, згідно з якою свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,4602 га, яка належала спадкодавцю на підстав державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 060115 від 20 березня 2002 року, неможливо видати, оскільки оригінал державного акту втрачено, і спадкоємцю рекомендовано питання визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку вирішити в судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову виходячи з наступного:

Відповідно до свідоцтва про смерть від 21.12.2011 року серії НОМЕР_1, виданого Івано-Шийчинською сільською радою Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 84 років у с. Братениця Богодухівського району Харківської області.

Згідно заповіту, посвідченого 01 березня 2001 року Івано-Шийчинською сільською радою, ОСОБА_2 все своє майно, що буде йому належати на день смерті заповідає у власність своєму сину ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтво про народження, виданого 19.03.1959 року Братеничанською сільською радою В. Писарівського району Сумської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Братениця В. Писарівського району Сумської області та його батьком зазначено ОСОБА_2.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 02 липня 2013 року та відповідно до копії Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 060115 від 20 березня 2002 року, земельна ділянка площею 4,4602 га (кадастровий № :03:002:0461), розташованої на території Івано-Шийчинської сільської ради належить ОСОБА_2.

Відповідно до копії спадкової справи №184/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області 18.05.2012 року звернувся ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після померлого 17.12.2011 року його батька, ОСОБА_2.

Згідно листа завідуючої Богодухівської Державної нотаріальної контори від 16.01.2015 року, у зв'язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 4,4602 га, розташовану на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_1 не видано свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на зазначену ділянку. І роз'яснено йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст. 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Таким чином вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 4,4602 га (кадастровий № :03:002:0461), розташованої на території Івано-Шийчинської сільської ради, що підтверджується вказаними вище витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 02 липня 2013 року та завіреною копією Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 060115 від 20 березня 2002 року. Проте спадкоємець, ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки втрачено оригінал Державного акту.

Крім того, відповідач та третя особа не заперечували проти задоволення позову.

В зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, яка належала його батьку.

Судові витрати позивач залишив за собою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216 -1218, 1222, 1261 ЦК України, ст.ст. 130 ч.4, 174, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 4,4602 га (кадастровий № :03:002:0461), розташованої на території Івано-Шийчинської сільської ради, Богодухівського району, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 060115 від 20 березня 2002 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ