УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 про стягнення вартості спожитої без достатніх підстав теплової енергії, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» рішення апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі») звернулося до суду з позовом, посилаючись на те, що батьку відповідача ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2012 року належали нежитлові приміщення 1-го поверху АДРЕСА_1 та який, не уклавши договір на постачання теплової енергії фактично отримував у період з листопада 2012 року по травень 2013 року теплову енергію за рахунок позивача, яку КП «Харківські теплові мережі» подає у централізовану систему опалення вказаного житлового будинку, де розташоване зазначені нежитлові приміщення.

Представник позивача зазначає, що постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення від опалення (від 19 жовтня 2012 року № 170/8321, від 14 квітня 2010 року № 178/7815 та актом обстеження системи теплопостачання об'єкта від 28 березня 2013 року № 170/87).

Як на підставу позовних вимог представник позивача, з посиланням на вимоги ст. ст. 1212, 1213 ЦК України та Закону України від 2 червня 2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання» та зазначаючи, що теплова енергія є товарною продукцією яка призначена для купівлі-продажу, вказує, що з листопада 2012 року по травень 2013 року за рахунок позивача ОСОБА_5 користувався тепловою енергією на потреби опалення без договору, тобто без достатніх підстав, а тому вартість спожитої теплової енергії повинна бути відшкодована підприємству.

Представник позивача також зазначав, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. Відповідач є спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_5 та йому перейшли всі права та обов'язки (спадщини) після смерті батька, у зв'язку з чим на момент відкриття спадщини до ОСОБА_4. перейшли і борги померлого батька, в тому числі і за отримані комунальні послуги.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2014 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за теплопостачання за період з 28 листопада 2012 року по 1 травня 2013 року у сумі 39 865 грн 43 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов КП «Харківські теплові мережі» залишено без задоволення.

У касаційній скарзі КП «Харківські теплові мережі» просило скасувати рішення судові рішення апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року, оскільки воно законне та обґрунтоване, так як в правових позиціях, які зробив Верховний Суд України при розгляді справ № 6-88цс13 та № 6-122цс14, предметом яких були спори про стягнення безпідставно набутих коштів, та які у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими всіх судів України, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Таким чином, відсутність укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії, обов'язковість укладення якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не породжують у сторін цивільних прав та обов'язків, пов'язаних з виконання такого договору та виключають можливість застосування до них положень ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

Вказані вище обставини справи та вимоги норм матеріального права також свідчать про відсутність у виниклих між позивачем та відповідачем, як спадкоємцем власника зазначених нежитлових приміщень правовідносин, пов'язаних з купівлею-продажем теплової енергії, що виключає можливість стягнення з нього на користь позивача зазначених коштів з підстав безпідставного отримання його батьком теплової енергії, як продукту, пов'язаного з продажем його позивачем.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня