Провадження №: 2/752/1073/15
15 січня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Пасинок В.С.
за участю секретаря - Тасенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
у вересні 2014 року позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 17 листопада 2013 року в розмірі 34 063,54 грн., а також судових витрат.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між банком та відповідачем 17 листопада 2013 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5 500,00 Євро у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, однак, ОСОБА_1, в свою чергу, зобов'язань за договором не виконала, тому банк відповідно до умов договору має право вимагати від останньої погашення виниклої заборгованості.
Зазначив, що станом на 02 серпня 2014 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитом становить 2 128,97 Євро, що за офіційним курсом НБУ на вказану дату склало 34 063,54 грн.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначенням того, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 50).
Відповідач, яка повідомлена в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1, керуючись положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України, 17 листопада 2013 року уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5 500,00 Євро у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-33).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу зазначені вище кошти.
Доказів зворотного в розпорядження суду з боку відповідача, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, не надано.
Згідно з умовами договору кредиту ОСОБА_1 зобов'язалась погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, по перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконала їх, у встановлені графіком терміни не погасила кредит та проценти за користування ним.
Судом встановлено, що через неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, заборгованість останньої за кредитним договором станом на 02 серпня 2014 року становить 2 128,97 Євро, що за офіційним курсом НБУ на вказану дату склало 34 063,54 грн. (а.с. 5-6).
Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання свого обов'язку щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд надходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунок заборгованості, здійснений позивачем.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.
З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 525, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 169, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.С. Пасинок