Справа №591/6408/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Міліціанов Р.В.
Номер провадження 22-ц/788/23/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Маслова В. О. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, приватний нотаріус Сумського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки, додаткової угоди до нього недійсними, скасування запису заборони на відчуження майна, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що між її чоловіком ОСОБА_5 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в 2009 році назву змінено на ПАТ «Укрсоцбанк») 01.02.2007 року укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір за яким її чоловік передав в іпотеку майнові права на квартиру АДРЕСА_1, а 19.09.2008 року укладено угоду № 1 про зміни до іпотечного договору від 01.02.2007 року. Вважає зазначений договір та угоду про зміни до нього нікчемними, оскільки іпотечний договір укладено стосовно майнових прав, що не могли бути предметом іпотеки у відповідності до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, що була чинна на момент укладення договору. При укладенні договору та внесенні до нього змін порушено майнові права її неповнолітньої доньки, яка мала право користування зазначеною квартирою, так як договір вчинено без дозволу органу опіки та піклування. Також посилається на те, що 01.02.2007 року між нею ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладено тристоронній договір поруки № 750/4-4448 за умовами якого вона поручилась за виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеному 01.02.2007 року між її чоловіком та ПАТ «Укрсоцбанк». 31.03.3009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, без її попередньої згоди як поручителя, укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою було змінено графік погашення кредиту, чим збільшився обсяг її відповідальності. Тому вважає, що порука припинилась відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України з 31.03.2009 року.

Просить визнати недійсними іпотечний договір від 01.02.2007 року та угоду №1 про зміни до іпотечного договору від 19.09.2008 р. укладені між ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» ЄДРПОУ - 00039019 недійсною; скасувати записи в реєстрі заборон, вчинені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6, № 15 від 01.02.2007 р. та №260 від 19.09.2008 р.; визнати поруку за договором поруки від 01.02.2007р. № 750/4-4448 укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», (назву змінено у 2009 році на ПАТ «Укрсоцбанк», ), ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 припиненою.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, приватний нотаріус Сумського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання припиненою поруки за договором поруки № 750/4-4448 від 01.02.2007 року, укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5 і ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Рішенням суду від 24 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним іпотечний договір від 01 лютого 2007 року, укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Визнано недійсною Угоду №1 про зміни до іпотечного договору від 01 лютого 2007 року укладеного між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Скасовано запис №15 від 01.02.2007 року та запис №260 від 19.09.2008 року, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати зі

сплати судового збору в сумі 243,60 грн.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним і необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що висновки суду про невідповідність іпотечного договору Закону України «Про іпотеку» є необгрунтованими. Крім того зазначає, що судом не з'ясовано чи були взагалі порушені права ОСОБА_3, укладеними між відповідачами угодами. Не враховано те, що ОСОБА_3 пропущено строк звернення до суду з позовною заявою.

Рішення суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення позову про визнання іпотечного договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування, сторонами не оскаржується та відповідно до положень ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ПАТ Укрсоцбанк» Абідова Р.Т. та представника позивачки ОСОБА_10, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні іпотечного договору, були порушені положення ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент виникнення договірних відносин), оскільки майнові права на окремі приміщення в житловому будинку не могли бути предметом іпотеки і вказана невідповідність іпотечного договору вимогам закону є підставою для визнання його недійсним.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07.12.2005 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Сумбуд» укладено Договір №11-к на пайову участь у будівництві 1-ї черги будівництва із 120 квартир житлового будинку по АДРЕСА_1. За умовами зазначеного договору ОСОБА_5 перераховує ВАТ «Сумбуд» до 09.02.2007 року 204660 грн. для будівництва двокімнатної квартири загальною площею 75,8 кв.м, а ВАТ «Сумбуд», після введення в експлуатацію в 4-му кварталі 2007 року 1-ї черги будівництва із 120 квартир житлового будинку по АДРЕСА_1 і сплати пайовиком коштів на будівництво, передає останньому по акту прийому-передачі двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на 8-му поверсі (а. с. 11 зворот).

01 лютого 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (змінено найменування Банку на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 750/4-4446. За умовами кредитного договору Банк надав ОСОБА_5 кредит в розмірі 37 721,00 швейцарських франків зі сплатою 10,45% річних з кінцевим терміном погашення до 31 січня 2027 року. Відповідно до п. 1.2. договору кредит надається позичальнику на фінансування будівництва (інвестування) житла відповідно до договору № 11-к на пайову участь у будівництві від 07.12.2005 року, що укладений між позичальником та ВАТ «Сумбуд» (а. с. 9-11).

В забезпечення виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору 01 лютого 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (змінено найменування Банку на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5 укладено іпотечний договір, за яким іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (пункт 1.1. договору) (а. с. 16-18).

Крім того, 01 лютого 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 і ОСОБА_3 укладено договір поруки №750/4-4448, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язалась солідарно відповідати за виконання ОСОБА_5 зобов'язань з повернення кредиту в сумі 37721,00 швейцарських франків, процентів, можливих санкцій за Кредитним договором № 750/4-4446 від 01.02.2007 року (а. с. 84-86).

Пунктом 1.9 вищезазначеного іпотечного договору передбачено, що після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1. цього договору, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути Предметом іпотеки. При цьому, нотаріус за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають додаткову угоду до цього Договору, в якій змінюють опис Предмета іпотеки: замість майнових прав на відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно. Зазначена додаткова угода є підставою для перереєстрації заборони відчуження предмета іпотеки. Відповідно до п. 2.1.9. іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності на нерухоме майно, зазначене в п. 1.1. цього Договору, укласти з іпотекодержателем додаткову угоду, визначену в п. 1.9. цього Договору.

15.02.2008 року виконавчим комітетом Сумської міської ради видано ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі якого він 18.02.2008 року зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно в КП «Сумське МБТІ» (а. с. 6).

19 вересня 2008 року між ОСОБА_5 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Угоду № 1 про зміни до іпотечного договору, посвідченого 01.02.2007 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6 За умовами цієї угоди відповідно до п. п. 1.9., 2.1.9. Іпотечного договору, у зв'язку з завершенням будівництва та прийняттям в експлуатацію двокімнатної квартири, що знаходиться на 8-му поверсі, загальною площею 74,7 кв. м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також у зв'язку з оформленням та реєстрацією права власності на неї за іпотекодавцем, внесено зміни до пункту 1.1. статті 1 Іпотечного договору та викладено його в такій редакції: іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання: двокімнатну квартиру на 8-му поверсі, загальною площею 74,7 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.02.2008 р., виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради на підставі рішення від 05.02.2008 р. № 66, з реєстраційним написом КП «СМБТІ» від 18.02.2008 року (а. с. 18).

Також судом першої інстанції встановлено, що нотаріально посвідченою заявою від 01 лютого 2007 року ОСОБА_3 повідомила приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про те, що їй відомо про намір її чоловіка ОСОБА_5 передати в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. З діями її чоловіка, які відповідають інтересам сім'ї, вона повністю згодна і не має заперечень проти оформлення договору іпотеки. Умови договору їй відомі. Також зазначила, що дає згоду своєму чоловіку на підписання додаткової угоди та передачу в іпотеку зазначеної квартири, після того як її будівництво буде завершено (а. с. 61).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Ст. 583 ЦК України передбачено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, які належить майнове право, а також особа, які власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час укладення спірного іпотечного договору та внесення до нього змін Угодою № 1) предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

За умовами кредитного договору, кредитні кошти ОСОБА_5 були надані ПАТ «Укрсоцбанк» на фінансування будівництва (інвестування) житла відповідно до договору № 11-к на пайову участь у будівництві від 07.12.2005 р., що укладений між позичальником та ВАТ «Сумбуд». Так як кредитний договір ОСОБА_5 уклав з метою виконання своїх зобов'язань за договором № 11-к від 07.12.2005 року на пайову участь у будівництві та будівництво квартири ще не було завершене, він з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань по кредитному договору, передав в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Після закінчення будівництва, передачі йому збудованої квартири, одержання свідоцтва про право власності на квартиру та реєстрацію права власності на нерухоме майно, на виконання умов іпотечного договору (п. п. 1.9., 2.1.9.), ОСОБА_5 уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» Угоду № 1 про внесення змін до іпотечного договору, згідно яких предметом іпотеки є двокімнатна квартира на 8-му поверсі, загальною площею 74,7 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.02.2008 р., виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради на підставі рішення від 05.02.2008 р. № 66, з реєстраційним написом КП «СМБТІ» від 18.02.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ч. 1, ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Таким чином, враховуючи наведені норми матеріального права, з моменту укладення ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» Угоди № 1 про внесення змін до іпотечного договору предмет іпотеки відповідає ст. 5 Закону України «Про іпотеку» в зв'язку з чим підстави для визнання іпотечного договору недійсним відсутні.

Крім того ОСОБА_5, який є стороною іпотечного договору та іпотекодавцем, є власником квартири, яка є предметом іпотеки, та особою, якій належали майнові права на цю ж ще незакінчену будівництвом квартиру. Таким чином ОСОБА_5 мав право на розпорядження цим майном та своїми майновими правами на нього, яке він вчинив зі згоди позивачки як подружжя, що свідчить про відсутність порушеного права позивачки, яке б підлягало захисту.

Суд першої інстанції, наведеного не врахував та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для визнання іпотечного договору та угоди про внесення змін до нього недійсними в зв'язку з невідповідністю його вимогам ст. 5 Закону України «Про іпотеку». Крім того, задовольняючи ці вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції взагалі не зазначив, які ж саме права позивачки є порушеними та підлягають захисту. Посилання суду першої інстанції на правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи N 6-8цс13, враховуючи обставини даної справи є помилковим, так як в справі, яку розглядав Верховний Суд України було передано в іпотеку тільки майнові права на незавершені будівництвом квартири особою, з якою договір на пайову участь у будівництві квартир було розірвано та фінансування будівництва спірних квартири здійснили інші особи - позивачі в справі.

Крім того у постановах від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 і від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-51цс13 Верховний Суд України детально сформулював визначення майнового права як предмета іпотеки. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Дією, що підтверджує набуття майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, слід, зокрема, вважати виконання замовником свого грошового зобов'язання за договором будівельного підряду (наприклад, повна сплата вартості об'єкта будівництва) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-36цс13) чи виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою або договором пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата) (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-21цс13; від 12 червня 2013 р. у справі № 6-45цс13; від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-72цс13; від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-70цс13; від 2 жовтня 2013 р. у справі № 6-98цс13).

Саме передача в іпотеку майнових прав на об'єкт будівництва без згоди особи (зокрема, інвестора), яка вчинила необхідні дії, спрямовані на набуття майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, або для набуття права власності на кінцевий об'єкт будівництва, порушує її права та не відповідає вимогам ст. 583 ЦК і ст. 5 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІV (постанови Верховного Суду України: від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-91цс13, від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-85цс13, від 2 жовтня 2013 р. у справі № 6-98цс13). Проте в даній справі такі обставини відсутні.

Отже рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсними іпотечного договору від 01 лютого 2007 року та Угоди №1 від 19 вересня 2008 року про зміни до іпотечного договору, укладені між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5; скасування записів №15 від 01.02.2007 року та №260 від 19.09.2008 року, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6 з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України в зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір, сплачений позивачкою, не підлягає стягненню на її користь, а також на користь держави, так як при подачі позовної заяви судовий збір сплачено у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2014 року в частині визнання недійсними іпотечного договору від 01 лютого 2007 року та Угоди №1 від 19 вересня 2008 року про зміни до іпотечного договору, укладені між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5; скасування записів №15 від 01.02.2007 року та №260 від 19.09.2008 року, внесених до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6 - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -