АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 688/3509/14-ц
Провадження № 22-ц/792/315/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Власенка О.В., Ярмолюка О.І.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/315 /15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПП „Сокіл" та ОСОБА_2 з позовом про стягнення моральної шкоди. Позивач вказував, що моральна шкода була спричинена протиправними діями відповідачів, які полягали у приниженні його честі, гідності, образ у формі нецензурної лайки, у спричиненні майнової шкоди, у порушенні його права на отримання адекватної відповіді на його законні звернення.

Під час судового розгляду позивач подав заяву про залишення без розгляду його вимог до ПП „Сокіл", а вимоги до директора ПП „Сокіл" ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди уточнив.

В обгрунтування позову позивач вказував, що 03.06.014 року він прибув у офіс ПП „Сокіл" з метою потрапити на особистий прийом до керівника підприємства ОСОБА_2 та подачі письмової скарги на дії працівників цього підприємства, які мали місце 08.05.2014 року. Усупереч Закону „Про звернення громадян" ОСОБА_2 письмової скарги не прийняв, обізвав нецензурними словами та із застосуванням психічного тиску змусив його покинути приміщення офісу. 03.06.2014 року та 04.07.2014 року він направив на адресу відповідача письмові звернення, які ПП „Сокіл" отримало 03.06.2014 року та 04.07.2014 року, однак ОСОБА_2 як керівник підприємства не надав йому письмової відповіді. Позивач вважає, що йому завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні відповідачем його права на отримання адекватної відповіді на його звернення, образ у формі нецензурної

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Березюк О.Г. Справа №22ц/792/ 315 /15

Доповідач -Кізюн О.Ю. Категорія № 59

лайки, що є приниженням його честі та гідності. Тому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства „Сокіл" про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне і необґрунтоване, і ухвалити нове рішення про задоволення його вимог. Апелянт вказує, що суд дав невірну оцінку зібраним доказам, зокрема поясненням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили факт грубої неадекватної поведінки відповідача на його звернення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 60 ЦПК України покладено обов'язок доказування і подання доказів на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні справи суд першої інстанції виходив із того, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки позивач не довів факту вчинення відповідачем дій, які б свідчили про порушення немайнових прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно Закону України „Про звернення громадян" керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян.

Згідно ст.25 Закону України „Про звернення громадян" громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

З пояснень позивача убачається, що 08.05.2014 року він на своїй земельній ділянці, яка розташована по вул. Горького,5 в с. Білокриниччя Шепетівського району, виявив осіб, які без відповідних дозволів здійснювали землевпорядні роботи.

Вважаючи, що землевпорядні роботи проводилися працівниками ПП „Сокіл", директором якого є відповідач ОСОБА_2, позивач 03.06.2014 року прибув у офіс ПП „Сокіл" на особистий прийом до директора ПП „Сокіл" ОСОБА_2 зі скаргою на дії працівників підприємства.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 поводився з ним грубо і нетактовно, образив його, обізвавши нецензурними словами, не підтверджено доказами, в тому числі й показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З матеріалів справи також видно, що з приводу події, яка мала місце 08.05.2014 року на земельній ділянці позивача, останній направив на адресу директора ПП „Сокіл" два письмових звернення від 03.06.2014 року та 04.07.2014 року, в яких він вимагав відшкодувати йому матеріальні збитки в розмірі 10 000 грн., оскільки після проведення вимірів на його земельній ділянці було стоптано 0,003 га сінокосу та 0,001 га кукурудзи та люцерни (а.с.14-16,22-23)

Відповідач ОСОБА_2 визнав той факт, що письмова відповідь на ці звернення ОСОБА_1 не направлялася, оскільки на особистому прийомі 03.06.2014 року він пояснив ОСОБА_1 про непричетність працівників його підприємства до подій, які мали місце 08.05.2014 року.

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_6 в своїй заяві про уточнення позовних вимог та про залишення без розгляду його вимог до ПП „Сокіл" вказує, що землевпорядні роботи на його земельній ділянці виконувалися працівниками ПП „Сокіл СК" м. Шепетівка, власником якого є ОСОБА_7 (а.с.86-88)

З матеріалів справи не вбачається, що внаслідок ненадання відповідачем письмової відповіді на звернення ОСОБА_1, останній зазнав моральних збитків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази чи закон, які б давали підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів визнає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Кізюн