Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Борисенко Д.В.,

прокурора Лях Г.В.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить позбавити останнього батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в сумі 1903,63грн.

В подальшому позивач відмовилась від вимог позову щодо стягнення з відповідача заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2007р. по 06.01.2012р., від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З весни 2011р. позивач разом із дитиною стали проживати окремо, переїхавши до своїх батьків в м. Харцизьку, а потім переїхала з сином проживати у м. Харків. З часу окремого проживання відповідач жодних контактів ані з позивачем, ані з сином не підтримує, не цікавиться його розвитком, станом здоров'я, вихованням тощо, взагалі не бачиться та не має наміру. Влітку дитина перебувала за місцем мешкання батьків позивача, що проживають на однієї з відповідачем вулиці й напроти його будинку у м. Харцизьку, при цьому, останній жодного разу не виявив бажання спілкуватися з сином, а при зустрічі проігнорував його. Постійно проживаючи в м. Харкові чоловік позивача виховує та піклується за дитиною, яка ставиться до нього як до батька, оскільки з дворічного віку не бачив біологічного батька. Отже, відповідач протягом трьох років не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина. Окрім цього, позивач зазначає, що з боку відповідача виникла заборгованість по аліментах.

В судовому засіданні позивач, її представник підтримала викладені вище обставини та просять вимоги позову задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в свій час надавши письмові заперечення, посилаючись на неможливість з'явитися до суду із поважних причин.

Між тим, судом не приймається до уваги наявність у відповідача поважних причин неявки до суду, на які він посилається, оскільки прибуття до суду в період слухання справи обмежено не було, про свідчать проїзні документи свідків по справі, які прибули із м. Харцизька. Правом представництва відповідач не скористувався, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наданих доказів.

Представник третьої особи та прокурор підтримали вимоги позову.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до правил ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2, що вбачається із копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 22.12.2009р., актовий запис № 716 (а.с.11).

Між сторонами шлюб розірвано, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 і разом із дитиною проживає окремо від відповідача.

Такі обставини підтверджено копіями рішення Харцизького міського суду Донецької області від 06.01.2012р. 9а.с.12)., свідоцтва про шлюб (а.с.15), паспорту позивача, медичними довідками, відомостями дошкільного закладу (а.с.8,38-40,51).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що батько дитини участі у вихованні, утриманні сина не приймає, долею та розвитком не цікавиться.

Такий факт підтверджений інформацією дошкільного навчального закладу від 20.06.2014р., поясненнями свідків.

Так, із пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 встановлено, що стосунки подружжя розірвали в 2011 році і позивач разом із дитиною стали мешкати окремо в м. Харкові. Позивач з 2013р. перебуває у шлюбі с ОСОБА_4 Батько дитини участі у вихованні та утриманні сина не приймав та не приймає, взагалі долею та здоров'ям не цікавиться. Коли дитина перебувала в м. Харцизьку у батьків позивача, то відповідач, достовірно знаючи про перебування сина, жодного разу не намагався зустрітися та спілкуватися з сином тощо. Дитиною тривалий час піклується чоловік позивача. До місця постійного мешкання дитини протягом трьох років в м. Харкові, батько останньої жодного разу не дзвонив, при тому, що позивач не змінювала номер телефону, не з'являвся та не мав таких намірів. Ні позивач, ні її рідні перешкод щодо спілкування з дитиною не чинили.

Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участі у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Із висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради від 28.08.2014р. № 378 вбачається за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок ухилення батька від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Заперечення відповідача щодо вимог позову, суд не приймає до уваги, оскільки з боку останнього не надано доказів в підтвердження обставин, на які посилається, в тому числі на чинення перешкод у здійснені батьківських обов'язків.

Надання суду відомостей про роботу, умови проживання, наявність позовів без судових рішень, примусове стягнення аліментів тощо, не є належними доказами в обґрунтування доводів відповідача.

Суд також, критично оцінює ствердження відповідача про неможливість оспорювати вимоги позову в судовому засіданні, оскільки такі посилання, спростовуються належним повідомленням служби по справах дітей, які приймали заходи щодо виклику батька дитини на комісію, отримували від останнього відповідні документи тощо, що встановлено шляхом вивчення матеріалів перевірки звернення до служби ОСОБА_1, а також наявність проїзних документів інших учасників, які прибували із м. Харцизька безперешкодно.

Отже, на підставі вищевикладеного, при наявності досліджених доказів, суд надійшов до висновку, що є правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 208, 209, 212-215, 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст.150, 155, 157, 164 - 166 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя