Справа №592/4150/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/502/15 Суддя-доповідач - Маслов В. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

25 квітня 2014 року позивач звернувся з вказаним позовом до місцевого суду. Обґрунтовував його тим, що згідно умов кредитного договору ОСОБА_3 25 серпня 2005 року отримав у Банку кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за його користування. Відповідач за вказаним кредитним договором своїх зобов'язань належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 11 038 грн 25 коп.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2014 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Дана справа вже була предметом апеляційного перегляду, коли рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 вересня 2014 року вказане заочне рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 11 038 грн 25 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2015 року скасовано рішення апеляційного суду і справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення, недоведеність та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що стягнення суми боргу за судовим наказом у 2007 році не тягне за собою припинення нарахування відсотків за кредитним договором до повного повернення позичальником отриманої суми кредиту.

Заслухавши пояснення представника Банку Гакаля Р.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3, який визнав позов у межах трирічного строку у позовній давності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню, виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2005 року ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № SAMDN4958 за умовами якого останній отримав 5000 грн. кредитних коштів у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5 - 6).

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених договором.

Внаслідок невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, утворилася заборгованість, в зв'язку з чим банк звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу.

10 вересня 2007 року Ковпаківський районний суд м. Суми видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості за кредитним договором № SAMDN4958 від 25 серпня 2005 року, яка утворилася станом на 20 серпня 2007 року в сумі 2895,36 грн. та складалася з заборгованості за кредитом у сумі 1923,03 грн. та боргу по процентам за користування кредитом у сумі 972,33 грн. (а.с.19, 26).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судовим наказом від 10 вересня 2007 року з позичальника було стягнуто заборгованість за кредитним договором, а тому відсутні підстави для стягнення процентів, нарахованих після видання судового наказу. Колегія суддів не може погодитися з таким рішенням суду, оскільки воно не ґрунтується на діючому законодавстві.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 509, 510, 526, 530, 534, 598, 599, 614, 626 - 630, 1054, 1055, 1049, 1050 ЦК України, вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відмовляючи Банку у позові, суд першої інстанції зазначив у рішенні, що оскільки вказаним наказом суду від 10 вересня 2007 року з відповідача стягнута вся сума заборгованості за кредитним договором, то немає підстав для подальших стягнень, а треба було виконувати наказ суду. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки цей висновок не ґрунтується на діючому законодавстві і не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання. Встановлено, що відповідач, отримавши кредит, погашав його неналежним чином, не дотримуючись щомісячного графіку погашення заборгованості. Сама по собі видача судом наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором не припинила зобов'язання відповідача по сплаті процентів за користування кредитом, оскільки і судовий наказ відповідач виконував неналежним чином, його виконання затягнулося на роки. Останній платіж на виконання судового наказу відповідач здійснив 21 січня 2014 року. Тільки 04 березня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Сумського міського управління юстиції винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з повним виконанням судового рішення. Це підтверджується інформацією про виконавче провадження, яка міститься на а.с. 56 - 59.

Згідно з п. 9.1 укладеного сторонами договору його дія припиняється в час виконання відповідачем всіх зобов'язань, передбачених цим договором. Оскільки відповідач фактично користувався грошима Банку до 21 січня 2014 року, то у нього виникла заборгованість по сплаті процентів за користування грошима. Ця сума станом на 21 січня 2014 року склала 11038 грн. 25 коп. Це підтверджується розрахунками Банку, які є на а.с. 4 і фактично не заперечуються відповідачем. Останній тільки заявляє про застосування строку позовної давності до нарахувань, які знаходяться за межами трирічного строку позовної давності. У суді першої інстанції він не міг зробити таку заяву, оскільки суд розглянув справу у його відсутності і постановив заочне рішення. З журналу судового засідання від 08 серпня 2014 року вбачається, що відповідач у судовому засіданні не присутній. Повістка, яка надіслана судом відповідачу про виклик на 08 серпня 2014 року повернулася неврученою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 24). За таких обставин колегія суддів вважає за можливе задовольнити заяву відповідача про застосування позовної давності на підставі ст.ст. 257, 267 ЦК України до частини позовних вимог, які знаходяться за межами трирічного строку позовної давності, тобто до 25 квітня 2011 року, оскільки Банк звернувся до суду з даним позовом 25 квітня 2014 року. Починаючи з 25 квітня 2011 року по 21 січня 2014 року (позивач просив суд стягнути заборгованість саме по цей день) заборгованість відповідача перед банком склала 1466 грн. 80 коп. (11038 грн. - 9836 грн. 28 коп. = 1201 грн. 72 коп. - станом на 01 травня 2011 року; 265 грн. 08 коп. за 6 днів квітня 2011 року). Колегія суддів на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України ураховує правову позицію відповідача, який у судовому засіданні визнав позов Банку в межах трирічного строку позовної давності. Отже, стягненню підлягає 1466 грн. 80 коп. Позов і апеляційна скарга Банка в цій частині підлягають частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову. При цьому колегія суддів виходить з розрахунків Банку, які містяться на а.с. 4 і не заперечуються відповідачем.

Поряд з цим, позов Банка і його апеляційна скарга щодо стягнення з відповідача всієї суми заборгованості у розмірі 11038 грн. задоволенню не підлягає, оскільки Банк пропустив трирічний строк позовної давності для щомісячних платежів, які знаходяться у періоді до 24 квітня 2011 року і поважних причин пропуску цього строку не назвав. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України ця обставина є підставою для відмови у цій частині позову.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору склали 365 грн. 40 коп., у тому числі за суд першої інстанції 243 грн. 60 коп. і за суд другої інстанції 121 грн. 80 коп., що підтверджується квитанціями на а.с. 1, 38. Відповідач сплатив 170 грн. 52 коп. за касаційний перегляд справи, що підтверджується квитанцією на а.с. 79. У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, колегія суддів на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за можливе покласти судові витрати на кожну сторону у розмірах, ними фактично понесених.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2014 року у даній справі і постановити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 1466 (одну тисячу чотириста шістдесят шість) грн. 80 коп. відсотків за користування кредитом у період з 25 квітня 2011 року до 21 січня 2014 року.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відмовити.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -