ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1004/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Набудович І.О.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, що діє також в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2,що діє також в інтересах ОСОБА_3, та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_6 про визнання права власності на частини квартири у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, який був цивільним чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, до складу якої входила квартира АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2002 року. Проте, за життя ОСОБА_7 право власності на цю квартиру у порядку, передбаченому чинним законодавством, не зареєстрував. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2004 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яке зареєстроване за нею в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачі зверталися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, їм відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації за померлим права власності на частину спадкового майна. Вважають, що відсутність державної реєстрації за померлим частини спадкового майна позбавляє позивачів можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, тому просять суд визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Представник позивачів надав заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності позивачів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначено, що Київська міська рада в даній справі не є належним відповідачем, просили відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності їх представника.

Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 09.02.2004 року.

Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2004 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яке зареєстровано за нею в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також, вищезазначеним рішенням встановлено, що з січня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_7 проживали однією сім'єю як подружжя.

Крім того, померлий ОСОБА_7 є батьком позивача ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

27 травня 2004 року позивач ОСОБА_2, як спадкоємець померлого ОСОБА_7, звернулася в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після померлого. Позивач ОСОБА_3, як спадкоємець померлого ОСОБА_7, 02.04.2004 року також звернувся до 16-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

02 квітня 2004 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 306 щодо майна померлого ОСОБА_7

Разом з тим, 29.07.2014 року Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що померлий ОСОБА_7 за життя не зареєстрував своїх прав на спадкову квартиру у відповідних органах державної реєстрації права власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Як убачається, на даний час спадкоємцями померлого ОСОБА_7 щодо отримання спадкового майна, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 являються позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_3 в інтересах якого також діє позивач ОСОБА_2

Позивачі прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Проте, позивачі, як спадкоємці померлого за законом, позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про своє право на спадщину, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації належної померлому ОСОБА_7 частини квартири АДРЕСА_1, придбаної ним 25.01.2002 року на підставі договору купівлі-продажу АЕІ № 819884.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини, у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачі, як спадкоємці померлого ОСОБА_7, позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі та належним чином оформити своє право на спадкування, тому таке право підлягає відновленню в судовому порядку.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачами та малолітнім ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 321, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Набудович