Провадження № 2/712/99/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Соснівська служба утримання будинків» про усунення перешкод у здійсненні права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності, посилаючись на те, що вона спільно із своєю донькою - ОСОБА_4, на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.06.2011 року, володіють кімнатою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. З огляду на довідку видану КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в розрахунок ідеальної частки 3/25 блок-секції АДРЕСА_1 ввійшли приміщення: житлова кімната, площею 11,2 кв. м (приміщення № 14); частина коридору, площею 1,5 кв. м (приміщення №24); частина коридору, площею 1,0 кв. м. (приміщення № 29); частина туалету, площею 0,5 кв. м. (приміщення № 31); частина комори, площею 0,4 кв. м. (приміщення № 26); частина холу, площею 7,2 кв. м.(приміщення № 68); частина лоджії, площею 0,5 кв. м.; частина балкону, площею 0,1 кв. м. Поруч із її кімнатою розташовані кімнати за № 70 та 71, якими на підставі ордера користуються відповідачі, які порушують її право користуватись житловою площею, яка їй належить. Перешкоджання полягає у розташуванні габаритних меблів, які належать відповідачам, у проходах холу і коридору та безпосередньо біля входу до її кімнати. Меблі відповідачів у допоміжних приміщеннях блоку-секції, розташовані таким чином, що проходу між ними майже не залишається, тому вільно рухатись по всій території блоку-секції, неможливо. З метою вирішення даного питання мирним шляхом, вона неодноразово зверталась до відповідачів з проханням прибрати меблі з проходу але ніяких дій з їх боку не було вчинено, в зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач 03 вересня 2014 року позовні вимоги підтримала повністю та просила зобов'язати відповідачів привести у відповідність до норм чинного законодавства приміщення загального користування блок - секції АДРЕСА_1, а саме звільнити проходи для нормального користування житловою площею, та стягнути судові витрати. В подальшому позивач до судового засідання не з'являлась, належним чином була повідомлена.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами земельного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.06.2011 року, позивач спільно із своєю донькою - ОСОБА_4, володіють кімнатою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в розрахунок ідеальної частки 3/25 блок-секції АДРЕСА_1 ввійшли приміщення: житлова кімната, площею 11,2 кв. м (приміщення № 14); частина коридору, площею 1,5 кв. м (приміщення №24); частина коридору, площею 1,0 кв. м. (приміщення № 29); частина туалету, площею 0,5 кв. м. (приміщення № 31); частина комори, площею 0,4 кв. м. (приміщення № 26); частина холу, площею 7,2 кв. м.(приміщення № 68); частина лоджії, площею 0,5 кв. м.; частина балкону, площею 0,1 кв. м.

Поруч із кімнатою позивача, розташовані кімнати за № 70 та 71, якими на підставі ордера користуються відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно ст. 6 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04 вересня 2008 року № 500-VІ, громадяни які приватизували жиле приміщення (кімната, кімнати, жилий блок) у гуртожитках відповідно до цього Закону набувають права співвласників допоміжних (нежилих) приміщень загального користування у цьому ж гуртожитку в дольових частках відповідно до площі приватизованої ними жилої площі.

Власники жилих приміщень у гуртожитку як співвласники допоміжних приміщень загального користування в гуртожитку зобов'язані створити умови для безперешкодного користування усіма місцями загального користування у гуртожитку іншим мешканцям гуртожитку в рівних долях.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує, що відповідачі самовільно без урахування її інтересів, як співвласника, розташували меблі у кімнаті спільного використання площею 29,1 кв.м. Самовільно змінили розташування її меблів у цій кімнаті встановивши їх на власний розсуд. Таке розташування меблів перешкоджає доступу до кімнати, яка їй належить, а також у доступі до неї членів її сім'ї.

Натомість, відповідачі стверджують, що позивач сама розмістила свої речі, що також перешкоджають у вільному пересуванні.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Відповідно до п. 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», мешканці квартири, в якій проживають два або більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями та обладнанням.

Відповідно до ст. 177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, додержувати правил жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку, зокрема, в місцях загального користування. Згідно до ст.179 ЖК України користування квартирами державного, а також приватного житлового фонду та їх утримання має здійснюватися з обов'язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.

Відповідно до п.4.15 Санітарних правил оснащення, обладнання і утримання гуртожитків, затверджених Головний санітарним лікарем СРСР від 01.11.1988 р. не допускається загородження жилих та допоміжних приміщень, а також коридорів та холів, зокрема, меблями та інвентарем.

24 жовтня 2014 року КП «Соснівська служба утримання будинків» було винесено припис - попередження про необхідність усунути перешкоди в користуванні місцях загального користування (коридор) оскільки, в даний час коридор за цільовим призначенням (для підходу до квартир) ними не використовується, останні зберігають в коридорі побутовий інвентар та інші побутові предмети, перешкоджають користуватись належною частиною даного приміщення іншим співвласникам.

Відповідно до акту від 11 грудня 2014 року, проведеного працівниками КП «Соснівська СУБ» встановлено, що при обстеженні блок секції в якій розташовані квартири №№ 69, 70, 71, 72 виявлено, що меблі та інший інвентар з блок-секції не придбані, крім кв. № 70, яка прибрала стіл і тумбу (стоїть один холодильник). Інші квартири в тому числі і позивача №№ 69, 71, 72 умов припису не виконали.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як правову підставу даного позову позивач визначає положення статей 319, 391 ЦК України про непорушність права власності. Однак, дані положення про непорушність права власності не включають необхідності додержання меж здійснення цивільного права, передбачених ст. 13 ЦК України щодо утримання від дій, які могли б порушувати права інших осіб, а також застосування положень частини 3 ст. 16 ЦК України, за яких суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу в разі порушення нею ч.ч. 2-5 ст. 13 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач сама порушила вимоги законодавства щодо розміщення в місцях загального користування які призначені для вільного проходу, меблів, тому її право не підлягає до судового захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, ЦПК України, ст. 103 Земельного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенняможе бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: