АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5624/14-ц Головуючий в 1-й інстанції Провадження № 22-ц/774/410/К/15 Папарига В.А.
Категорія 39 (1) Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Митрофанової Л.В.

при секретарі: Трофименко О.О.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

представника відповідача Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради - Таборовець Наталії Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, посилаючись на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_7, яка тяжко хворіла та вона за нею піклувалась. Померла сестра ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті вона продовжувала проживати в квартирі сестри за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю з її чоловіком - ОСОБА_8, за яким піклувалась до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті ОСОБА_8 вона в шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що не підтверджені родинні стосунки з померлим ОСОБА_8 Рішенням Дзержинського райсуду від 25.10.2012 року був встановлений факт родинних відносин між нею та ОСОБА_8, як між свояками. Після повторного звернення до нотаріуса, їй знов було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що свояки не зазначені як спадкоємці за законом. Оскільки вона з вересня 2005 року по день смерті ОСОБА_8 проживала в зазначеній квартирі, піклувалась про нього, сплачувала комунальні послуги, враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом та за законом першої, другої, третьої черг, просила суд встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року по 18.12.2011 рік, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати за нею право на спадкування за законом майна, що залишилось після смерті ОСОБА_8.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення через невідповідність висновків суду обставинам справи та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог. Вважає, що суд не прийняв до уваги твердження позивача про те, що з чоловіком за місцем реєстрації вона не мешкає, оскільки останній без розірвання шлюбу мешкає з іншою жінкою, тому сім'ї у розумінні СК України у них не було, а своєю родиною вона вважає померлих сестру та її чоловіка. Також суд не взяв до уваги пояснення позивача, що вона не заперечувала проти надання сестрі та її чоловіку допомоги Центром соціального обслуговування, однак весь інший час за ними доглядала та піклувалась саме вона і це не спростовує той факт, що вона проживала у спірній квартирі з 2005 року як член родини померлого ОСОБА_8

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд першої інстанції у повній мірі з'ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати не законним і не обґрунтованим.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра позивача ОСОБА_7 (а.с. 6, 8), а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_8 (а.с. 5, 7).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 жовтня 2012 року встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_2 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8, як між свояками (а.с. 14-15).

06 червня 2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 винесена постанова про відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді квартири АДРЕСА_1, оскільки свояки не зазначені як спадкоємці за законом, відповідно до ст.ст. 1261-1265 ЦК України (а.с. 17).

Згідно довідки КП «Криворізьке Бюро технічної інвентаризації» від 09.12.2014 року, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року, квартира, розташована в АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 36П-381 на ім'я ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.08.1994 року Четвертою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2294 (а.с. 80).

Спадкування за законом здійснюється почергово, що передбачено ч. 1 ст. 1258 ЦК України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Відповідно до ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Учасниками сімейних відносин є родичі, які поділяються на дів групи: ті, що є у прямій лінії споріднення, та ті, що є у побічній /бокові/ лінії споріднення. Тобто сім'ю можуть складати й інші родичі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не може відноситись до числа спадкоємців четвертої черги, оскільки перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою і не доведено факт проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю п'ять років до відкриття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_2 та не оспорюється позивачем, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 27 жовтня 1977 року та перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 з 24 вересня 1977 року (а.с. 26-27)

Таким чином, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до ст. 3 СК України та віднесення позивача до спадкоємців четвертої черги.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі про те, що вона разом з чоловіком не мешкає, оскільки він без розірвання шлюбу з нею проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, на думку колегії, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не довела те, що з ОСОБА_10 у неї не було сім'ї, спільного побуту, взаємних прав та обов'язків.

Також суд першої інстанції, на думку колегії суддів, відмовляючи в задоволенні позову, правомірно взяв до уваги те, що померлі ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_7 обслуговувались в КП «Територіальний центр соціального обслуговування у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу», з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 01 грудня 2009 року між завідувачем відділення соціальної допомоги на дому Довгинцівського району м. Кривого Рогу та ОСОБА_7, у відповідності з висновком міської лікарні № 1 про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі громадянина, який потребує соціального обслуговування (надання соціальних послуг) територіальним центром за місцем проживання, укладено договір про надання соціальних послуг соціальним робітником 3 рази на тиждень згідно графіка, безкоштовною (а.с. 84, 85). Вказане також підтверджується копіями карток обліку роботи соціального робітника по відвідуванню ОСОБА_7 та ОСОБА_11 (а.с. 86-88). Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 04.04.2011 року, він був прийнятий на обслуговування відділенням соціально-побутових послуг та перебував на лікуванні з 04.04.2011 року по 28.04.2011 року (а.с 89-95).

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що допитані в судовому засідання в якості свідків представники Центру соціального обслуговування ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не заперечували факт проживання позивача з подружжям ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 - безпідставні, оскільки спростовується аудиозаписом судового засідання і судом першої інстанції правильно зазначено те, що вказані свідки пояснили про те, що спадкодавцю ОСОБА_11, як і його дружині, надавалась допомога як одинокому та якому, що потребував допомоги.

Також колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що факт проживання позивача в спірній квартирі з 2005 року з померлим ОСОБА_8 однією сім'єю, підтверджується поясненнями свідків, оскільки, як вбачається з аудиозапису судового процесу, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не підтвердили того, що ОСОБА_2 була пов'язана спільним побутом з померлим ОСОБА_8, мала з ним взаємні права та обов'язки і із пояснень зазначених свідків не вбачається підтвердження факту проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем саме однією сім'єю в понятті «сім'я», визначеному статтею 3 Сімейного Кодексу України.

Колегія також вважає безпідставним посилання в апеляційній скарзі на акт ТОВ «Комбінат благоустрою», як на доказ того, що з 2005 року позивач проживала за адресою спадкодавця ОСОБА_8 як член його родини і погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичної оцінки даного акту, як не підтвердженого належними доказами.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішеннясуду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2014року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: