АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-5035/2008 Номер провадження 22-ц/786/362/15Головуючий у 1-й інстанції Боровик Т.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Петренка В.М., Акопян В.І.

при секретарі Верещаці М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 до ТОВ «СВФ КОЛО» про визнання договорів дійсними, визнання права власності на квартири.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року ОСОБА_3 та інші тринадцять осіб звернулися до суду із вказаним позовом, просили ухвалити рішення, яким визнати дійсними договори про резервування квартир, укладені з відповідачем у період з травня 2007 року по липень 2008 року, визнати за позивачами право власності на квартири згідно укладених договорів у будинку АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від укладання договорів про передачу квартир позивачам у власність згідно попередньо укладених договорів резервування квартир.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2008 року позов задоволений: визнані такими, що відбулися договори купівлі-продажу нерухомого майна між ТОВ «СВФ КОЛО» і ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17;

визнано право власності на квартири у будинку АДРЕСА_1: за ОСОБА_3 - №49, ОСОБА_4 - №42, ОСОБА_5 - №4, ОСОБА_6 - №40, ОСОБА_7 - №26, ОСОБА_8 - №16, ОСОБА_9 - №55, ОСОБА_10 - №2, ОСОБА_11 - №72, ОСОБА_12 - №6, ОСОБА_13 - №79, ОСОБА_14 - №25, ОСОБА_15 - №14, ОСОБА_16 - № 85, ОСОБА_17 - № 90.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасувати, ухвалити у цій частині нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що на час укладення спірної угоди ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_18 - дочкою ОСОБА_4 У січні 2008 року за його згодою ОСОБА_18 уклала із ТОВ «СВФ КОЛО» угоду про резервування квартири і на виконання цієї угоди були сплачені спільні сімейні кошти, проте у вересні 2008 року його колишня дружина без його відома переуступила свої права і обов'язки за укладеною угодою ОСОБА_4, внаслідок чого він був безпідставно позбавлений права власності на частину квартири.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із долучених до апеляційної скарги світлокопій документів, оригінали яких ОСОБА_2 суду для огляду не надав, вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_18 з 08 липня 1995 року по листопад 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т.2 а.с.88,89).

09 січня 2008 року між ОСОБА_18 і ТОВ «СВФ КОЛО» укладений договір №ДР.О77.42 про резервування квартири для передачі у власність, згідно умов якого ТОВ «СВФ КОЛО» резервує квартиру №42 у будинку АДРЕСА_1 і зобов'язується передати її у власність ОСОБА_18 після повної сплати останньою у встановлений строк вартості облігацій, емітованих ТОВ «СВФ КОЛО» (т.2 а.с.101-107).

09 січня 2008 року між ОСОБА_18 і ЗАТ КБ «Приватбанк» укладений договір №Б-10-08Аpl купівлі-продажу цінних паперів (т.2 а.с.96). Згідно умов договору ОСОБА_18 придбала у власність цінні папери - облігації ТОВ «СВФ КОЛО», на суму 628 320 грн.

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 14 січня 2008 року ОСОБА_2 надав згоду своїй дружині ОСОБА_18 на придбання квартири №42 у будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з чим погодився на укладення його дружиною угод та вчинення інших дій, необхідних для придбання вказаної квартири (т.2 а.с.91).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 14 січня 2008 року ОСОБА_18 підтвердила, що вона має необхідні юридичні права розпоряджатися грошовими коштами, які буде сплачувати у рахунок облігацій для придбання у власність квартири №42 у будинку АДРЕСА_1.

14 липня 2008 року між ОСОБА_18 і ЗАТ КБ «Приватбанк» укладений договір №Б-743-08Аpl/ДР.О77.42/1 купівлі-продажу цінних паперів (т.2 а.с.97-98). Згідно умов договору ОСОБА_18 придбала у власність цінні папери - облігації ТОВ «СВФ КОЛО», на суму 26 880 грн.

15 вересня 2008 року між ОСОБА_4 і ТОВ «СВФ КОЛО» укладений договір ДР.О77.42 про резервування квартири для передачі у власність, згідно умов якого ТОВ «СВФ КОЛО» резервує квартиру №42 у будинку АДРЕСА_1 і зобов'язується передати її у власність ОСОБА_4 після повної сплати останньою у встановлений строк вартості облігацій, емітованих ТОВ «СВФ КОЛО» (т.2 а.с.112-119).

15 вересня 2008 року між ОСОБА_4 і ЗАТ КБ «Приватбанк» укладений договір №Б-903-08Аpl/ДР.О77.42/1 купівлі-продажу цінних паперів. Згідно умов договору ОСОБА_4 придбала у власність цінні папери - облігації ТОВ «СВФ КОЛО», на суму 26 880 грн. (т.2 а.с.110-111).

15 вересня 2008 року на підставі нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_18 між нею і ЗАТ КБ «Приватбанк» укладена додаткова угода (т.2 а.с.99), згідно умов якої сторони припинили дію раніше укладених угод №Б-10-08Аpl від 09 січня 2008 року і №Б-743-08Аpl/ДР.О77.42/1 від 14 липня 2008 року. Сторони домовилися, що сума у розмірі 26 880грн. зараховується як сплата коштів за договором купівлі-продажу цінних паперів №Б-903-08Аpl/ДР.О77.42/1 від 15 вересня 2008 року (т.2 а.с.93,99).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням державної комісії від 29 липня 2008 року будинок АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію (т.1 а.с.29-32). Актом пред'явлення облігацій до погашення від 10 жовтня 2008 року ОСОБА_4 і ТОВ «СВФ КОЛО» підтвердили повну оплату вартості облігацій згідно умов договору №ДР.077.42 від 15 вересня 2008 року (т.1а.с.50).

Згідно акту №077.42 від 24 жовтня 2008 року ТОВ «СВФ КОЛО» передало, а ОСОБА_4 прийняла квартиру №42 у будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.49).

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив, дав правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. При цьому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що між позивачами і відповідачем фактично укладена і виконана угода щодо передачі у власність позивачам квартир, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідних угод.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною другою ст.65 СК України встановлено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_4 набула у власність спірну квартиру на підставі угод, укладених із ЗАТ КБ «Приватбанк» (про купівлю-продаж облігацій) і ТОВ «СВФ КОЛО» (про резервування квартири). Укладення вказаних угод стало наслідком укладення додаткової угоди між ОСОБА_18 і ЗАТ КБ «Приватбанк» (про розірвання попередніх угод і зарахування сплачених коштів на користь ОСОБА_4). Зазначені угоди не є нікчемними і у встановленому законом порядку недійсними не визнані.

Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження про те, що ОСОБА_18 без згоди ОСОБА_2 уклала угоду, яка суперечить інтересам сім'ї, проте предметом спору у справі, що переглядається, є матеріально-правова вимога про визнання власності на нерухоме майно підставі укладених і виконаних угод, які є правомірними.

В апеляційній скарзі відсутні обґрунтовані доводи щодо неправильного застосування судом приписів ч.2 ст.220 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд першої допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного чи необгрунтованого рішення.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді: В.М. Петренко

В.І.Акопян

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов