Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.02.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Готри Т.Ю., Джуги С.Д.

при секретарі - Чейпеш С.І.

з участю - ОСОБА_1, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_4 на рішення Воловецького районного суду від 23 жовтня 2014 року справу за позовом ОСОБА_5 до Верхньоворітської сільської ради Воловецького району, відділу Держземагенства у Воловецькому районі, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6, про скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, -

у с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Верхньоворітської сільської ради Воловецького району, відділу Держземагенства у Воловецькому районі, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6, в якому на підставі ст.152 ЗК України просила визнати незаконними та скасувати рішення 7 сесії 22 скликання Верхньоворітської сільської ради від 10 лютого 1997 року та державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 012771, виданий ОСОБА_4 29 березня 2002 року.

Зазначає, що вона є власником 1/2 частини побудованого у 1969 році житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується технічним паспортом.

30 березня 2010 року рішенням Верхньоворітської сільської ради їй було передано у власність земельну ділянку площею 0,50 га, однак під час виготовлення технічної документації з'ясувалось, що частина її земельної ділянки, на якій побудована її господарська будівля (хлів), належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК 3 012771.

Рішенням Воловецького районного суду від 23 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 7 сесії 22 скликання Верхньоворітської сільської ради Воловецького району від 10 лютого 1997 року в частині передання ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 0,35 га в с.В.Ворота Воловецького району.

Визнано незаконним та скасовано державний акт на право приватної власності на землю площею 0,442 га серії ІІ-ЗК № 012771, виданий ОСОБА_4 29 березня 2002 року (а.с. 83-84).

В апеляційній скарзі представник відповідачки просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Зазначає, що пояснення голови Верхньоворітської сільської ради про те, що при обмірах земельної ділянки можливо була допущена помилка, в результаті якої до оскаржуваного акту внесена ділянка, на якій розміщена господарська будівля позивачки, є припущенням, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розбіжність зазначення площі земельної ділянки у рішенні та у державному акті не може бути підставою для скасування рішення Верхньоворітської сільської ради.

Крім того, безпідставним є посилання суду першої інстанції на ст.91 ЗК України, оскільки позивачка не заявляла вимогу про встановлення земельного сервітуту.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні в апеляційному суді 24 грудня 2014 року представником позивача ОСОБА_2 було заявлено клопотання щодо можливості призначення по справі землевпорядної експертизи, у зв'язку з чим було оголошено перерву у розгляді справи до 04 лютого 2015 року. Однак, 04 лютого 2015 року представник позивача ОСОБА_2, у судовому засіданні, від проведення експертизи відмовився.

Судом встановлено, що предметом спору є земельна ділянка площею 0,0144 га. на якій розміщена належна позивачці господарська будівля (хлів) та яка належить відповідачці ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 012771 (далі - державний акт).

Рішенням Верхньоворітської сільської ради від 10 лютого 1997 року (далі - рішення) передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства (архівний витяг № 189/07-03 від 10 жовтня 2014 року) (а.с. 77).

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_4 отримала державний акт, згідно з яким їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,442 га розташовану на території с.В.Ворота Верхньоворітської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 68).

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25866427 від 15 квітня 2010 року, позивачка на підставі рішення Воловецького районного суду від 29 березня 2010 року є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішенням Верхньоворітської сільської ради від 30 березня 2010 року № 580 було передано у власність позивачки земельну ділянку загальною площею 0,50 га (для обслуговуванння житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 площею 0,05 га та для ведення особистого селянського господарства в ур.Загорода площею 0,45 га) (а.с. 12).

Виконавчий комітет Верхньоворітської сільської ради в листі № 177 від 21 червня 2010 року, розглянувши звернення позивачки, повідомив, що в державному акті серії ІІ-ЗК № 012771 була допущена помилка, а саме до нього була внесена земельна ділянка, на якій розташована належна їй господарська споруда (хлів). Рекомендовано позивачці звернутися до суду з вимогою про скасування державного акту (а.с. 13-14).

Відповідно до ч.2 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 9 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, в редакції, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення Верхньоворітської сільської ради, було передбачено, що до відання сільських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, передача земельних ділянок у власність.

Зазначене рішення було прийнято Верхньоворітською сільською радою в межах її компетенції, відповідно до чинного на той час законодавства. Доказів того, що вказане рішення порушує цивільні права або інтереси позивачки матеріали справи не містять. За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що це рішення є незаконним і підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд першої інстанції, визнаючи незаконним та скасовуючи державний акт правильно виходив з того, що цей акт виданий ОСОБА_4 29 березня 2002 року з порушенням норм чинного законодавства, з внесенням недостовірних даних про розмір ділянки та з порушенням порядку його складання.

Право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації (ч.1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, в редакції, яка була чинною на момент отримання відповідачкою державного акту)

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення сільської ради (п.1.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року N 43, далі - Інструкція).

Проте, як вбачається з матеріалів справи рішенням Верхньоворітської сільської ради від 10 лютого 1997 року ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га, однак у державному акті, виданому на підставі цього рішення, зазначена площа земельної ділянки 0,442 га, тобто більше вказаної у рішенні.

Крім того, як було правильно встановлено судом першої інстанції, технічна документація зі складання державного акта на право приватної власності на землю не відповідає положенням п. 1.16 Інструкції.

За таких обставин, ухвалене судом рішення в частині визнання незаконним та скасування рішення сьомої сесії 22 скликання Верхньоворітської сільської ради Воловецького району від 10 лютого 1997 року в частині передання ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 0,35 га в с.Верхні Ворота Воловецького району підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті рішення Воловецького районного суду від 23 жовтня 2014 року відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 012771, виданого ОСОБА_4 29 березня 2002 року не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307-309, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Воловецького районного суду від 23 жовтня 2014 року в частині визнання незаконним та скасування рішення сьомої сесії 22 скликання Верхньоворітської сільської ради Воловецького району від 10 лютого 1997 року в частині передання ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 0,35 га в с.Верхні Ворота Воловецького району скасувати.

У задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення сьомої сесії 22 скликання Верхньоворітської сільської ради Воловецького району від 10 лютого 1997 року в частині передання ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 0,35 га в с.Верхні Ворота Воловецького району відмовити.

Рішення Воловецького районного суду від 23 жовтня 2014 року в частині задоволення позову про визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 012771, виданого ОСОБА_4 29 березня 2002 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Готра Т.Ю. Боднар О.В. Джуга С.Д.