Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/312/15-ц
Провадження № 2/674/228/15
У Х В А Л А

"15" червня 2015 р. Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В.М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці клопотання про забезпечення позову позивача ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу (ціна позову 3195189 грн.) в якому просив для забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 і знаходиться за адресою в м.Дунаївці по вул. Шевченка 56/3 та вул.Шевченка,110.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що між сторонами 06.12.2011 року та 04 квітня 2012 року укладено договір позики, згідно якого відповідачу надано позику в розмірі 1 000 000 грн., однак відповідач свої зобовязання не виконувала і на даний час є заборгованість.

Статтею 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії та інші.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку із якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено наступне.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів,наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та зясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Як встановлено судом із змісту заяви, позивачем не надано вагомих доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі, якщо не буде забезпечено позов, а також відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду , а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Оскільки на час розгляду заяви відсутні відомості, потрібні для забезпечення позову, що передбачено п.1, 3 ч.2 ст.151 ЦПК України, ч.3 ст.210 ЦПК України , ст.19, 20, 55 Закону України "Про виконавче провадження", п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», тому відсутні підстави для його забезпечення.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153,209 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3