НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6366/14
№ 2/183/605/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участю: секретаря судового засідання Гончарової С.Є., прокурора Жовнерчук Д.Л., представника позивача ОСОБА_9, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи-1 Кучеренко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільний позов Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Новомосковського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новомосковської районної державної адміністрації, за участі Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

встановив:

03 жовтня 2014 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти на його утримання на користь закладу, в якому буде перебувати дитина.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач не приділяє уваги вихованню дитини, від сусідів та медичних працівників надходять численні скарги щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Дитина проживає разом із відповідачем в антисанітарних умовах, в родині постійно вчиняються бійки та сварки через зловживання алкогольних напоїв бабусею дитини. Відповідач часто та на довгий час залишає дитину на осіб, які не в змозі приділяти належної уваги дитини. Внаслідок перевірки стану дитини за місцем проживання відповідача та витрат відповідачем державної допомоги на дитину встановлено, що відповідач витрачає кошти на власні потреби - алкоголь, цигарки, інше, квартира, де проживає відповідач знаходиться в занедбаному стані, відсутнє автоматичне опалення, стіни вкриті цвіллю, вікна розбиті, електропроводка місцями оголена, посуд та білизна брудні, продукти харчування відсутні. Відповідача неодноразово викликали до соціальних служб для проведення роз`яснювальної роботи, однак спосіб життя відповідач не змінила, продовжуючи ухилятися від виховання дитини. Вказує, що внаслідок виявлених обставин відповідач протягом двох років ухиляється від виконання батьківських обов`язків не займається вихованням дитини, не дбає про її одяг та харчування, що в цілому являється загрозою для життя та здоров`я дитини. 25 вересня 2014 року дитину вилучено із сім`ї та прийнято рішення звернутися з позовом про звернення до суду з позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. зазначила, що відповідач нехтує своїми обов`язками по вихованню дитини, залишає її на свою прабабусю, яка не може доглядати дитину. Внаслідок постійних сварок в родині відповідача та агресивних дій з боку співмешканців, як відповідача так і матері відповідача із застосуванням фізичної сили, існує небезпека життю та здоров`ю дитини. В будинку, в якому мешкає дитина наявна оголена проводка, до якої дитина може торкнутися, що призведе до її загибелі. За час того, поки дитину вилучено відповідач декілька разів відвідувала дитину.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказала, що доглядає за дитиною, кормить її та піклується про її фізичний стан. Зазначила, що внаслідок складних життєвих умов не може надати дитині всі належні умови для її зростання. Самостійного житла вона не має. Декілька разів намагалася поїхати з будинку своєї бабусі, в якому вона мешкає разом із матір`ю та дитиною, однак внаслідок відсутності постійної роботи та житла змушена була повернутися до бабусі. Дитину залишала на прабабусю, оскільки повинна була шукати роботу. Алкогольними напоями не зловживала, дитина фізично здорова та розвинута відповідно до свого віку. Не бажає розлучатися з дитиною. Просила, якщо це можливо, передати дитину під нагляд позивача, не позбавляючи її батьківських прав.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, вказала, що у відношенні відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.184 КУпАП. Відповідач не приділяє належної уваги умовам, в яких зростає дитина, залишає її під доглядом осіб, які не можуть доглядати дитину в силу свого віку та способу життя. Зростання дитини в сім`ї відповідача може призвести до непоправних наслідків.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні підтримала позов. пояснила, що сім`я відповідача перебуває під соціальним супроводом як родина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Роз`яснювальна робота, проведена з відповідачем до сприятливих результатів не приводить, відповідач не виконує належним чином батьківських обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, вважаючи, що матеріалами справи підтверджено обставини, за яких відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав по відношенню своєї дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач та ОСОБА_4 мешкають за адресою: АДРЕСА_1. До складу осіб, які проживають в будинку входять бабуся відповідача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (наймач), мати відповідача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, брат відповідача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 4/.

Згідно повідомлення начальника Новомосковського МВ в Дніпропетровській області вх.№413 від 18 вересня 2013 року, ВКМСД Новомосковського МВ здійснювався виїзд за адресою: АДРЕСА_1. В ході виїзду з ОСОБА_2 проведена профілактична бесіда, щодо неналежного виконання батьківських обов`язків та остання притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП /а.с. 16/.

11 січня 2014 року комісією у складі депутата Меліоративнівської селищної ради за участі секретаря Виконавчого комітету селищної ради проведено обстеження квартири АДРЕСА_1, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вела себе агресивно, зі слів відповідача ОСОБА_2 разом із співмешканцем щодня влаштовують бійки в стані алкогольного сп`яніння. Санітарно-гігієнічні норми в квартирі незадовільні, в квартирі брудно, на стінах цвіль, постіль брудна. Дитина має заляканий вигляд /а.с.42/.

Згідно пояснень відповідача, ОСОБА_2 не перебувала вдома 2 дні, дитину залишила під нагляд бабусі /а.с. 41/.

13 серпня 2014 року до Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_5, яка повідомила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинили бійку в присутності дитини та нанесли ОСОБА_5 тілесні ушкодження /а.с.38/.

15 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Меліоративнівської селищної ради проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4, за результатами якого складено відповідний Акт. Внаслідок перевірки встановлено, що квартира де проживає малолітня дитина знаходиться в незадовільному стані, стіни без шпалер та вкриті цвіллю, напіврозламані меблі, повітря в квартирі несвіже. Дитина розвинута за віком, швидко йде на контакт. Мати на момент обстеження не знаходилась вдома /а.с.7/.

Рішенням Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради IV скликання від 24 вересня 2014 року № 88, вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 по відношенню до своєї малолітньої дитини - ОСОБА_4 та звернутись до суду з відповідною позовною заявою /а.с.4/.

Рішенням Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради IV скликання від 24 вересня 2014 року № 89, вирішено вилучити малолітнього сина - ОСОБА_4, з сім'ї ОСОБА_2, дитину направити до дитячого відділення КЗ «Новомосковська ЦРЛ» для проведення медичного обстеження /а.с.5/.

У відповідності до акту від 25 вересня 2013 року, складеного 25 вересня 2014 року головою комісії з питань опіки та піклування Меліоративнівської селищної ради Пономаренко Людмилою Василівною в присутності , завідувача сектору служби в справах дітей Новомосковської РДА Кучеренко Світлани Миколаївни, головного спеціаліста служби в справах дітей Новомосковської РДА Мирошник Сергія Миколайовича, оперуповноваженого СКМСД Волошина Ігора Борисовича, дільничного лікаря-педіатр Меліоративної АЗПСМ ОСОБА_8, на виконання рішення виконкому Меліоративнівської селищної ради №88 від 24.09.2014 року «Про вилучення малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 з сім'ї», комісія обстеживши умови проживання комісією встановила, що мати - ОСОБА_2, зловживає спиртними напоями, веде розгульний спосіб життя, постійно залишає дитину без нагляду, не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, не займається вихованням та розвитком дитини, не дбає про одяг та харчування, що в цілому являється загрозою для життя та здоров'я дитини. На момент вилучення продукти харчування, фрукти, молоко тощо відсутні, електропроводка оголена, постільна білизна брудна, дитяче ліжко в занедбаному стані. Причиною вилучення дитини вказано існування загрози її життю і здоров'ю /а.с.6/.

Згідно висновку служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 та стягнення аліментів на його утримання, ОСОБА_2 негативно характеризується за місцем проживання: зловживає алкогольними напоями, веде розгульний спосіб життя, конфліктна. Постійна робота з ОСОБА_2 служби у справах дітей, органу опіки та піклування Меліоративнівської селищної ради, Новомосковського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, спрямована на збереження родинних стосунків, не є результативною, а перебування дитини в подібному середовищі є небезпечним для її життя та здоров'я, приносить шкоду її психологічному стану. Повернення дитини матері може мати трагічні результати. Встановлено, що мати дитини, ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання дошкільної освіти.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як роз`яснено п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приділяє належної уваги вихованню дитини, часто залишає її вдома на догляд ОСОБА_5 та відлучаючись з будинку на значний час не спілкуючись з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, про що свідчать, зокрема, письмові пояснення, надані відповідачем, підтверджені в судовому засіданні. Відповідач не забезпечує необхідного медичного догляду дитини, про що свідчить рапорт лікаря Знаменівської АЗПМСД ОСОБА_9 від 11 грудня 2012 року /а.с.15 / що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання. Зазначені фактори суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання дитини. При цьому, зважаючи на те, що відповідач неодноразово викликалась до органів опіки та піклування на роз`яснювальні бесіди /а.с. 11, 12/ та відсутність результатів даних заходів в поведінці відповідача, суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання дитини.

Водночас, як роз`яснено п.18 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

В судовому засіданні відповідач пояснила, що неодноразове залишення дитини без нагляду відбулось внаслідок відсутності у відповідача власного житла, постійної роботи, внаслідок чого вона була змушена виїздити до іншого міста для підробітку. Також суд враховує лист головного лікаря КЗ "Новомосковська ЦРЛ" ДОР від 03 жовтня 2014 року /а.с.43/, згідно якого ОСОБА_4 надійшов до лікарні у вкрай недоглянутому вигляді, брудному одязі однак стан дитини задовільний, фізичний та психомоторний розвиток дитини відповідає віковим нормам, що свідчить про те, що мати дитини приділяє увагу дитині, однак не на достатньому рівні, внаслідок чого суд не може погодитись із позицією, викладеною у висновку органу опіки та піклування про наявність достатніх підстав, встановлених законодавством для вжиття такого заходу впливу на відповідача, як позбавлення батьківських прав.

Так, згідно ч.1, 2 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Позивачем надано докази на підтвердження наявності безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини у разі перебування за місцем проживання відповідача /а.с. 6, 7,46-51/. Відповідач в судовому засіданні визнала про те, що залишення дитини в будинку за адресою місця проживання може завдати шкоди здоров`ю та життю дитини. Водночас, пояснила суду що внаслідок складних життєвих обставин не може змінити місце проживання, внаслідок чого, з урахуванням правової позиції, висвітленої в п. 16 Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року, суд вважає за необхідне з метою дотримання інтересів дитини та попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, відібрати дитину у відповідача і передати органам опіки та піклування.

Також суд вважає за необхідне на час знаходження дитини під наглядом органу опіки та піклування, з урахуванням положень ч.4 ст.170 СК України, зобов`язати відповідача сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Новомосковського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новомосковської районної державної адміністрації, за участі Новомосковського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Відібрати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м.Тула, Тульської області без позбавлення батьківських прав строком до 22 липня 2015 року включно.

Передати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Меліоративнівської селищної ради аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2014 року до 22 липня 2015 року включно.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 26 січня 2015 року.

Суддя Д.О. Парфьонов