Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Матвєєва С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" на рішення Рівненського міського суду від 17 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" в особі Рівненського відділення публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про припинення договору поруки,

В С Т А Н О В И Л А :

22 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся в Рівненський міський суд з позовною заявою, в якій вказував, що 20.04.2007 року між АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ „Укрсоцбанк" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 123 Ж, відповідно до якого остання отримала грошові кошти в сумі 90000 доларів США, зі сплатою 12,45 % річних з кінцевим терміном погашення до 19.04.2032 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 20.04.2007 року між ОСОБА_5 та АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк" було укладено договір фінансової поруки № 123 Ж-2, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з боржником перед Банком за кредитним договором № 123 Ж від 20.04.2007 року.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/33/2015 Головуючий у 1 інстанції : Денисюк П.Д.

Доповідач : Григоренко М.П.

24.10.2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ „Укрсоцбанк" було укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту № 123 Ж від 20.04.2007 року, відповідно до якого в разі невиконання або неналежного виконання умов договору щодо повернення кредитних коштів протягом більше 90 днів строк користування вважається таким, що сплив, а позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредитні зобов'язання.

З огляду на те, що останній платіж по поверненню заборгованості за кредитним договором був здійснений ОСОБА_4 23 вересня 2009 року, з вимогою про виконання зобов'язання відповідач звернувся до поручителя 25 листопада 2013 року, а з позовом до суду про стягнення заборгованості 17 лютого 2014 року, тому позивач просив суд визнати вищевказаний договір фінансової поруки № 123 Ж-2 від 20.04.2007 року припиненим з 25 січня 2013 року, на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Рівненського міського суду від 17 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано договір фінансової поруки № 123 Ж-2 від 20 квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк" - припиненим.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ПАТ „Укрсоцбанк" покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Зазначає, що відповідно до п.1.1. договору поруки № 123 Ж-2 від 20.04.2007 року ОСОБА_3 зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати перед ПАТ „Укрсоцбанк" за виконання позичальником ОСОБА_4 кредитного договору, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Відповідно до п. 3.1.2. договору поруки поручитель зобов'язаний протягом 30 робочих днів від дати отримання повідомлення ПАТ „Укрсоцбанк" про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання.

Дана вимога за № 02-06/042/ була направлена банком 25.11.2013 року на адресу позичальника та фінансового поручителя, в якій зазначався строк повернення кредиту таким, що настав до повного погашення в тридцятиденний термін.

Згідно умов п. 3.1.1. договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 1-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

В зв'язку з невиконанням позичальником/поручителем даної вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором, яка була направлена поручителю 25.11.2013 року, строк виконання вказувався до 26.11.2013 року. 17.02.2014 року Банк був змушений звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості солідарно з позичальника/поручителя, і строк пред'явлення вимоги до поручителя банком не пропущений.

Крім того, вказує, що посилання позивача на ст. 559 ЦК України є безпідставним, оскільки ч.4 даної статті встановлює можливість припинення поруки у випадку закінчення строку, встановленого в договорі - 19.04.2032 року.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та визнаючи припиненим договір фінансової поруки № 123 Ж-2 від 20 квітня 2007 року, суд першої інстанції вважав встановленим, що відповідач у шестимісячний строк з дня настання виконання основного зобов'язання за кредитними договором № 123 Ж від 20.04.2007 року не пред'явив вимоги до позивача, як поручителя, а тому, відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, договір фінансової поруки № 123 Ж-2 від 20 квітня 2007 року слід припинити.

При цьому, суд першої інстанції у своєму рішенні не вказав конкретну дату, з якої, на його думку, настав день виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 123 Ж від 20.04.2007 року, а лише послався на положення цього кредитного договору з наступними змінами.

Проте, на розсуд колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, у зв'язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, з ухваленням у справі нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на забезпечення виконання кредитного договору, який був укладений 20.04.2007 року між АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ „Укрсоцбанк" та ОСОБА_4, в цей же день було укладено договір фінансової поруки № 123 Ж-2 між АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк" та ОСОБА_5

При цьому, строк виконання основного зобов'язання, поручителем по якому виступив позивач, було визначено 19 квітня 2032 року.

24 жовтня 2012 року до кредитного договору № 123 Ж від 20.04.2007 року сторонами цього договору було внесено зміни, шляхом укладення двох окремих договорів № 2 та № 3.

Пунктом 4.4 договору про внесення змін № 2 до договору кредиту № 123 Ж від 20.04.2007 року було передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених пунктом 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування кредитними коштами вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та штрафні санкції.

Із змісту пункту 2.1. договору про внесення змін № 3 до договору кредиту № 123 Ж від 20.04.2007 року вбачається, що ПАТ „Укрсоцбанк" та ОСОБА_4 досягли домовленості про те, що погашення залишку заборгованості Позичальником за Кредитом та процентами, що нараховані станом на 24 жовтня 2012 року здійснюватиметься після спливу шестимісячного строку з дати підписання цього Договору про внесення змін.

Тобто, ОСОБА_4 було відстрочено сплату заборгованості по кредиту та процентах до 24 квітня 2013 року і тому, на переконання колегії суддів, саме із цієї дати має обраховуватись дев'яностоденний строк, передбачений пунктом 4.4 договору про внесення змін № 2 до договору кредиту № 123 Ж від 20.04.2007 року, закінчення якого припадає на 23 липня 2013 року, і саме із цієї дати має обчислюватись шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, закінчення якого припадає на 23 січня 2014 року.

У зв'язку із внесенням змін до кредитного договору № 123 Ж від 20.04.2007 року, шляхом укладення між ОСОБА_4 та ПАТ „Укрсоцбанк" 24 жовтня 2012 року двох окремих договорів № 2 та № 3, в цей же день між ПАТ „Укрсоцбанк" та позивачем також було укладено договір про внесення змін № 2 до договору фінансової поруки № 123 Ж від 20.04.2007 року, у зв'язку із внесенням змін до кредитного договору, на забезпечення виконання якого було укладено цей договір поруки.

Те, що останній платіж по кредиту ОСОБА_4 було здійснено 23 вересня 2009 року, на переконання колегії суддів, в даному випадку не має ніякого правового значення, оскільки після цієї дати між сторонами кредитного договору та договору фінансової поруки були досягнуті вже інші домовленості, шляхом укладення окремих договорів, з врахуванням вказаної обставини.

При розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено і це позивач ніяким чином не заперечує, в тому числі і у своїх запереченнях на апеляційну скаргу, що вимога про повне погашення кредиту була направлена ПАТ „Укрсоцбанк" фінансовому поручителю ОСОБА_3 25 листопада 2013 року, тобто, в межах строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому, на розсуд колегії суддів, відсутні підстави вважати, що договір фінансової поруки № 123 Ж-2 від 20 квітня 2007 року, із наступними змінами, який був укладений між ПАТ „Укрсоцбанк" та ОСОБА_3, є припиненим, в зв'язку із чим в задоволені позовних вимог останньому має бути відмовлено, за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 17 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" в особі Рівненського відділення публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 про припинення договору поруки - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" 122 грн., в рахунок відшкодування судових витрат, пов'язаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.