Справа № 510/1117/15-ц Р І Ш Е Н Н Я
10.08.2015 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Міхайліченко В.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Ренійське бюро технічної інвентаризації" (третя особа - Реєстраційна служба Ренійського районного управління юстиції Одеської області) про визнання права власності, -
Відповідач по справі, у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні:
-копія технічного паспорту на будинок №26 по вул. Одеська, у м. Рені, Одеської області;
-копія рішення виконкому Ренійської міської ради №105 від 09.04.1970 року;
-копія відповіді Ренійської РДА від 11.06.2015 року;
-копія відповіді КП «Ренійське БТІ» від 08.06.2015 року;
-копія паспорту ОСОБА_1;
-копія договору про передачу у безстрокове користування від 11.05.1970 року;
Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини:
Позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на житловий будинок №26 по вул. Одеська, в м. Рені, пояснивши, що він є власником вищезазначеного будинку. Зазначене право було набуте позивачем в 1973 році, коли він на земельній ділянці переданій йому на підставі договору від 11.05.1970 року, про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Позивач побудував будинок, у 1973 року його було введено в експлуатацію та виготовлено технічну документацію на будинок.
Нещодавно позивач вирішив оформити у власність земельну ділянку на якій розташований його будинок в порядку приватизації.
Одним з документів який позивач повинен мати для здійснення свого права на приватизацію є правовстановлюючий документ на будинок. Так як позивач самостійно побудував його, то таким документом є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Однак позивач не може надати такий документ, оскільки для отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку потрібно надати правовстановлюючий документ на будинок, а для отримання останнього необхідно подати правовстановлюючий документ на земельну ділянку.
Таким чином, право власності позивача не визнається іншими особами, у звязку з чим він і звернувся до суду з позовом про визнання права власності.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до наступних висновків.
Позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного:
Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради №105 від 09.04.1970 року, позивачу було відведено земельну ділянку під будівництво житлового будинку в м. Рені, по вул. Одеська, 34 (Новий №26). Рішенням виконкому Ренійської міської ради №407 від 15.12.1977 року, номер будинку по вул. Одеська було змінено з «34» на «26». Відповідно до договору надання у безстрокове користування земельною ділянкою, площею 600 кв. м., позивач збудував будинок на вищевказаній земельній ділянці. Тобто зазначений будинок знаходиться у власності та у фактичному користуванні позивача, однак позивач не може оформити право власності на будинок належним чином, у звязку із обставинами, що не залежать від нього.
Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з вищевикладеного,
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 331, 392 ЦК України (2003 р.) суд -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №26 по вул. Одеська, в м. Рені, Одеської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: К.В. Сорокін