АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 88-ц/774/7/15 Справа № 183/624/13 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря - Єремейчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську,

заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами

рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2013р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення дій, що порушують право власності, виселення, відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.04.2013р. рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2012р. скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення дій, що порушують право власності, виселення, відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінали правоустановчих документів: технічний паспорт на садибний житловий будинок з додатками та державні акти на земельні ділянки. У задоволені решти вимог відмовлено.

У грудні 2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.04.2013р., зазначаючи що на момент розгляду справи апеляційний суд не знайшов доказів самоуправного зайняття його приватного будинку по АДРЕСА_1 відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Разом з тим він звернувся до правоохоронних органів для того щоб довести факт самоуправного зайняття ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 2008р. належного йому будинку, і 13.06.2013р. Новомосковським слідчим управлінням УВД Дніпропетровської області проти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було відкрито кримінальне провадження з попередньою кваліфікацією «самоуправство».

Листом від 28.11.2014р. ГУ МВС України в Дніпропетровській області підтверджено визнання його потерпілим від самоуправства ОСОБА_3 та ОСОБА_2 а тому враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 самоправно користуються володіють його приватною власністю з 2008р., він просив відмінити рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.04.2013р. в частині та задовольнити його позовні вимоги про виселення ОСОБА_3 з його приватного будинку без надання їй іншого житла.

Дослідивши матеріали справи, та заслухавши думку осіб, що приймають участь у розгляді справи, колегія суддів вважає, що заява про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, № 4 від 30.03.2012р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

З врахуванням вказаних вимог закону та роз'яснень вищевказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, колегія суддів вважає, що наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими обставинами, оскільки судом при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_1 не надав доказів того, що ОСОБА_3 самоправно зайняла жиле приміщення, а також встановлено, що ОСОБА_1 сам передав ключі від будинку, усі книжки по сплаті комунальних платежів, та знаючи протягом 3 років про те що ОСОБА_3 проживає у будинку не ставив питання про її виселення, що свідчить про наявність його згоди на її проживання в спірному будинку.

Таким чином колегія суддів вважає, що наведені в заяві від 17.12.2014р. обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 361 ЦПК України, а тому колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.361-366 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про скасування за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2013р. залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: