Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/2736/14-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 50 Доповідач Широкова Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Матюшенка І.В., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання Мишаковській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ТОВ ЮК «Юріс-консалт» в інтересах ОСОБА_4 звернулося до суду з даним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6. Свої вимоги мотивувало тим, що син сторін є повнолітнім і навчається у Харківському університеті Повітряних сил та потребує матеріальної допомоги на навчання, тому просило стягнути аліменти на його утримання в розмірі 250,00 грн. щомісячно до досягнення ним 23-річного віку.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. у розмірі 250,00 грн. щомісячно на період його навчання в Харківському університеті Повітряних сил, починаючи з 19.09.2014 року і до досягнення ним 23-річного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за винятком днів канікул. Допущено до негайного виконання судове рішення в межах стягнення всієї суми боргу по аліментам. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Крім того, апелянт вважає, що суд не врахував, що син сторін перебуває на військовій службі і на повному забезпеченні держави та не перевірив матеріальне становище відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог. Проте, з таким висновком не може погодитися колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, позивачка, вказуючи, що син навчається на другому курсі у Харківському Університеті Повітряних сил на денній формі навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, не довела цієї обставини. Довідка з місця навчання, на яку вона посилалася у своїй позовній заяві, не є належним доказом з огляду на норму ч.1 ст.58 ЦПК України, оскільки ця довідка не містить інформації щодо предмета доказування - матеріальної допомоги синові, який продовжує навчання (а.с.13). Крім того, у інших довідках долучених до матеріалів справи вказано, що син сторін ОСОБА_6 знаходиться на повному державному забезпеченні, що спростовує твердження позивачки про потребу у матеріальній допомозі. Крім того, останній отримує грошове забезпечення (а.с.35). Будь - які інші докази щодо предмета спору позивачкою надані не були.

Відповідно до положення ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані своїх повнолітніх доньку чи сина утримувати до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та якщо син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

На думку колегії суддів позовні вимоги не доведені, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин рішення суду не може залишатися без змін, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення , яким ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: