АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/462/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Могачевська В.Й.
Провадження № 22-ц/789/305/15 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Загорський О. О., Козак І. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ "Страхова компанія "Країна" про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування з врахуванням індексу інфляції в розмірі 242 810, 17 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у розмірі 26 046, 38 грн. та 3% річних в розмірі 28 502, 98 грн., що разом становить 297 359, 53 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 6 квітня 2009 року між ним, відповідачем та ВАТ "Державний ощадний банк" укладено договір страхування наземного транспортного засобу, за умовами якого було застраховано належний позивачу автомобіль- сідловий тягач марки RENAUT 385 Рremium. Страхова сума 201 000 грн. Відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати збитки, яких може зазнати позивач у результаті пошкодження, втрати або знищення застрахованого транспортного засобу.

7 квітня 2009 року автомобіль було знищено пожежею, однак відповідач відмовляється виконати свої обов'язки щодо відшкодування позивачу збитків у розмірі вартості застрахованого автомобіля.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Вирішено стягнути з ПАТ "Страхова компанія "Країна" в користь ОСОБА_1 230 808, 58 грн., з яких 205 412, 62 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 23 395, 96 грн. - три проценти річних. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Страхова компанія "Країна" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з"ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, не враховано, що позивач надав ПАТ "Страхова компанія "Країна" недостовірні відомості щодо дати настання страхового випадку, що є передбаченою чинним законодавством підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Апелянт вважає, що пожежа сталася до укладення договору страхування 6.04.2009 року. Крім цього, вказує, що судом неправильно застосовано п.8.9 та п.8.10 Правил страхування, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 1.02.2007 р. за №0670152, щодо пільгового терміну для безперервного поновлення договору страхування після кожного річного періоду страхування. Також апелянт вважає, що суд при визначенні розміру страхового відшкодування порушив положення п.11 Договору страхування, незаконно визначив розмір страхового відшкодування з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, не звернувши увагу на п.8.5.6 договору страхування, яким передбачено лише один вид штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування - пеню.

Заслухавши пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що страхова подія - пожежа, внаслідок якої знищено застрахований автомобіль RENAUT 385 Рremium, мала місце 7.04.2009 року, під час дії договору страхування, а тому відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства. При цьому колегія суддів враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником траспортного засобу RENAUT 385 Рremium (сідловий тягач) та постійним клієнтом ПАТ СК "Країна".

6 квітня 2009 року між ВАТ "Страхова компанія "Країна"(страховик), ОСОБА_1 (страхувальник) та ВАТ "Державний ощадний банк України" (вигодонабувач) укладено договір №05/047/2.1.5.2 страхування наземного транспортного засобу (автомобільного), відповідно до умов якого страховик приймає на себе обов"язок відшкодувати збитки, яких може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу RENAUT 385 Рremium - та додаткового обладнання до нього.

Відповідно до умов розділу 3 зазначеного договору, страховим випадком є подія, яка виникла в результаті настання одного або декількох страхових ризиків, в результаті якої нанесено прямі збитки майновим інтересам страхувальника. Серед страхових ризиків зазначено й пожежу.

7 квітня 2009 року у результаті пожежі, яку було виявлено о 05 год. 30 хв., знищено автомобіль RENAUT 385 Рremium.

В цей же день, 7 квітня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою на виплату страхового відшкодування.

У зв'язку із проведенням експертних досліджень для повного з'ясування причин та обставин страхового випадку виплату страхового відшкодування було відстрочено до з'ясування всіх обставин.

28.05.2010 року ОСОБА_1 повідомлено про рішення щодо відмови йому у виплаті страхового відшкодування, узв"язку з тим, що він надав ПАТ "СК Країна" недостовірні відомості щодо дати настання страхового випадку з транспортним засобом RENAUT 385 Рremium. На думку ПАТ "СК Країна", страховий випадок мав місце до укладення договору страхування від 6.04.2009 року.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно п.3 ч.1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об"єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є незаконною, так як факт настання страхового випадку 7.04.2009 року, тобто під час дії договору страхування від 6.04.2009 року, доведений наявними у справі доказами.

Зокрема, з акту про пожежу від 7.04.2009 року, складеного комісією у складі начальника СДПН Гусятинського РВ ГУ МНСУ, старшого о/у СКРКМ Гусятинського РВ УМВСУ, власника автомобіля ОСОБА_1 та громадянина ОСОБА_2, вбачається, що пожежа, внаслідок якої знищено автомобіль RENAUT 385 Рremium, сталася 7.04.2009 року.

З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 14.04.2009 року вбачається, що 7.04.2009 року близько 6 год. ОСОБА_3 виявив обгорілі залишки автомобіля та викликав пожежну службу та міліцію.

В акті огляду пошкодженого транспортного засобу RENAUT 385 Рremium від 15.04.2009 року (а.с.142), який складався представником СК «Країна», вказано, що подія відбулася 7.04.2009 року.

Згідно повідомлення ГУ МНС України в Тернопільській області №3-3/1303 від 5.05.2009 року (а.с.283), органами державного пожежного нагляду Тернопільської області зареєстровано пожежу транспортного засобу RENAUT 385 Рremium, яка виникла 7.04.2009 року по вул. Санаторній, 8 у смт.Гусятин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 ствердив, що 6 квітня 2009 року ввечері він бачив належний ОСОБА_1 автомобіль RENAUT 385 Рremium, на стоянці цілим і неушкодженим, а вранці 7 квітня 2009 року виявив залишки пожежі, машина догорала, ішов дим, про подію було повідомлено в міліцію та МЧС. Представники міліції та МЧС приїхали на місце події.

Аналогічні показання надав суду свідок ОСОБА_3

Таким чином, дата настання страхового випадку 7.04.2009 року доведена наявними у справі доказами.

Крім цього, колегія суддів також враховує, що відповідно до п.п., 8.6, 10.3.2 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), затверджених Головою Правління ВАТ «СК «Країна» 01.04.2005 року, страховик має право здійснювати огляд транспортних засобів страхувальника при укладанні договору страхування, а страхувальник зобов'язаний надати транспортний засіб, щодо якого укладається договір страхування, для огляду страховику або його представнику. Аналогічні положення зазначені у п.8.2.5, 8.4.2 договору страхування, укладеного між сторонами.

Однак, правом огляду автомобіля до укладення договору страхування відповідач не скористався, зазначивши у заяві на страхування, яка передувала укладенню договору страхування, що «зі слів страхувальника, пошкоджень немає».

Відповідно до п.8.2, 8.11 Правил страхування, подання заяви не зобов»язує страховика та страхувальника укласти договір страхування, страховик має право відмовитись від укладення договору страхування.

Однак, не оглянувши транспортний засіб після подання ОСОБА_1 заяви на страхування, ПАТ «СК «Країна» не відмовилась від укладення договору страхування. При цьому відомості про те, що ОСОБА_1 до укладення договору страхування відмовився надати транспортний засіб для огляду, відсутні.

Твердження представника ПАТ "СК "Країна" про те, що огляд автомобіля до укладення договору страхування був технічно неможливий, так як автомобіль знаходився далеко від офісу страхової компанії, колегія суддів оцінює критично, так як не оглянувши транспортний засіб та не впевнившись у тому, в якому стані він перебуває, страхова компанія могла відмовитись від укладення договору страхування.

Таким чином, укладаючи договір страхування 6.04.2009 року, ПАТ СК «Країна» погодилась з тим, що транспортний засіб RENAUT 385 Рremium станом на 6.04.2009 року є непошкоджений.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає безпідставними доводи ПАТ СК «Країна» про те, що автомобіль згорів до укладення договору страхування 6.04.2009 року.

При цьому посилання апелянта на висновок №7888/7889 комплексного експертного пожежно-технічного та автотехнічного дослідження від 24.03.2010 року як на доказ, який підтверджує настання пожежі до укладення договору страхування від 6.04.2009 року, колегія суддів до уваги не приймає, так як це спростовується наявними у справі і зазначеними вище доказами, які доводять настання страхового випадку 7.04.2009 року.

Крім цього, колегія суддів враховує, що на вирішення експертам не ставилось питання щодо дати настання страхового випадку (пожежі автомобіля) і експерт не надав висновку щодо дати страхового випадку, а лише в описовій частині висновку (а.с. 155) експерт зазначає : «Враховуючи ту інформацію, що міститься у матеріалах, наданих для проведення експертних досліджень, про яку зазначено вище, є підстави зазначити, що пожежа досліджуваного автомобіля сталася не у той день, про який йдеться у представлених матеріалах, а раніше, ще до того як був укладений договір страхування наземного транспорту від 6.04.2009 року». При цьому експерт не зазначає дату, коли ж саме, на його думку сталася пожежа, і чим це підтверджується, з яких міркувань він виходив.

Також колегія суддів враховує, що експертне дослідження проводилось за зверненням ПАТ «СК Країна», а не за ухвалою суду, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, посилання суду на п.8.9 та п.8.10 Правил страхування, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 1.02.2007 р. за №0670152, є зайвим, оскільки підстав для застосування пільгового терміну впродовж 15 діб для безперервного поновлення договору страхування немає, так як страховий випадок настав не у 15-денний термін після закінчення попереднього договору страхування, а на другий день після укладення нового договору страхування. Тому посилання суду на вказані норми слід виключити з рішення як зайво зазначені.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про неправильне визначення судом першої інстанції розміру страхового відшкодування, враховуюче наступне.

Аварійний комісар ОСОБА_5, який за дорученням ПАТ «СК «Країна» оглянув 7.04.2009 року транспортний засіб, в рапорті вказав, що внаслідок пожежі згоріли всі системи і обладнання сідлового тягача RENAUT 385 Рremium, за винятком задньої частини трансмісії (карданний вал, задній міст, колеса ведучого моста), що підтверджується наявним у матеріалах справи рапортом аварійного комісара №127.

З акту огляду пошкодженого транспортного засобу RENAUT 385 Рremium від 15.04.2009 року (а.с.142), який складався представником СК «Країна», вбачається, що згоріли всі частини автомобіля, крім паливного баку, заднього моста, валу карданного, задніх ліхтарів.

З виступу представник відповідача у судовому засіданні вбачається, що він також визнав, що транспортний засіб RENAUT 385 Рremium згорів (письмовий примірник виступу представника ПАТ «СК «Країна» у судових дебатах ( а.с.240).

Таким чином, факт конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу доведений.

Відповідно до п.11.9 договору страхування, у випадку конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу розмір страхового відшкодування складає величину, що розраховується як вирахування із страхової суми вартості залишків пошкодженого транспортного засобу, загальної суми страхових відшкодувань, що були проведені раніше, франшизи, за умови, що залишки транспортного засобу страхувальник залишає у себе.

Встановлено, що страхові відшкодування раніше не проводились.

Із заяви на страхування від 6.04.2009 року вбачається, що дійсна вартість автомобіля RENAUT 385 Рremium (визначається страховиком) складає 201 200 грн.

Згідно додатку №1 до договору страхування, страхова сума складає 201 200 грн., відповідальність страховика 100%, франшиза при настанні страхового ризику - пожежа - 1%.

Позивач просив стягнути з відповідача страхову суму 199 188 грн. (визначена додатком №1 страхова сума 201 200 грн. за мінусом франшизи 1%), з врахування індексу інфляції та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, а також пеню.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги та визначив розмір страхового відшкодування 75% від вартості застрахованого транспортного засобу, що становить 149 391 грн., та стягнув цю суму з врахування індексу інфляції та 3% річних.

Однак, прав відповідача стягнення страхового відшкодування в розмірі 75% від вартості застрахованого транспортного засобу, при доведеному факті конструктивної загибелі транспортного засобу, не порушує, а позивач рішення не оскаржує.

При цьому колегія суддів також враховує, що відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона, тобто й відповідач, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ПАТ СК «Країна» не подала ні в суд першої інстанції, ні апеляційному суду суду жодних доказів, які б стверджували про інший розмір збитків, ніж обґрунтований позивачем, хоча має повноваження для визначення розміру збитку.

Так, відповідно до п. 11.3 договору страхування, для визначення розміру завданого збитку страховик може залучати до роботи незалежного експерта, оплата роботи якого проводиться за рахунок страховика.

Згідно п.13.3 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розмір шкоди, заподіяної застрахованому транспортному засобу визначається страховиком відповідно до дійсної вартості застрахованого транспортного засобу.

Доступ до транспортного засобу після пожежі відповідач мав, огляд транспортного засобу 7.04.2009 року здійснював аварійний комісар ОСОБА_5 за дорученням ПАТ «СК «Країна». Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків. Також у подальшому огляд транспортного засобу здійснювали інші представники ПАТ «СК «Країна».

Апелянт, голослівно заявляючи про неправильне визначення судом розміру завданого позивачу збитку, не представив доказів щодо іншого розміру збитку.

Також колегія суддів вважає, що суд правильно застосував ст. 625 ЦК України та стягнув суму страхового відшкодування з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, так як правила зазначеної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов"язання, а виплата страхового відшкодування є грошовим зобов'язанням, а тому до нього застосовується ст. 625 ЦК України. Проценти річних, передбачені зазначеною статтею, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов"язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" - відхилити.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома