Справа № 500/8318/14-ц
Провадження № 2/500/167/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 1988 року до ІНФОРМАЦІЯ_1. Також визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що спадкодавець залишила заповіт на все своє майно, посвідчений Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 01.12.2008 року за № 1430 на користь ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом подачі 05.08.2011 року до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області заяви про прийняття спадщини за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно запису в погосподарський книзі виконавчого комітету Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 1, ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.12.2014 року за № 1608.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.08.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту від 01.12.2008 року, посвідченого секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 1430, ОСОБА_3 усе своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було та з чого б воно не складалося, все на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_2.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_3, немає.

Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як було з'ясовано в судовому засідання, ОСОБА_2 від прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 відмовилась, що підтверджено письмовою заявою ОСОБА_2 від 13.01.2015 року.

Спадкоємицями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є :

- донька ОСОБА_4, що підтверджено записом акту про народження № 15 від березня місяця 1966 року, наданого Старонекрасівською сільською радою депутатів трудящих; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 27.01.1985 року, виданого Першотравневою сільською радою депутатів трудящих Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_4»;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10.09.1969 року, виданого Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 25.03.1988 року, виданого відділом РАЦСу м. Москви, згідно якого, ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, як спадкоємиця за законом першої черги, після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась та на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 не проживала, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

В свою чергу ОСОБА_2, як вже було встановлено в судовому засіданні, від спадщини що залишилась після смерті ОСОБА_3 відмовилась.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом другої, третьої та четвертої відповідно до ст. 1262, 1263, 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_3 не має.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню споріднення включно, причому прародичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємицею п'ятої черги згідно ст. 1265 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є її онука та позивач по справі ОСОБА_1, що підтверджено записом акту про народження ОСОБА_4 № 15 від березня місяця 1966 року, наданого Старонекрасівською сільською радою депутатів трудящих; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 27.01.1985 року, виданого Першотравневою сільською радою депутатів трудящих Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_4»; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 10.12.1985 року, виданого Першотравневою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 23.08.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 у спадковому будинку. Зазначений факт також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 16.12.2014 року за № 1608, за даними якої згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом із нею на протязі шести місяців проживала без реєстрації ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 1988 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Бурнусус