РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

за участю представника позивача

ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стяг-нення боргу за договором позики,

встановив:

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в сумі 479 580 грн. В травні 2015 року позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 1 242 000 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03 вересня 2010 року відповідач позичив у нього 60 000 дол. США, що станом на 18 травня 2015 року еквівалентно згідно курсу Національного банку України 1 242 000 грн. та зо-бовязався повернути на першу вимогу позивача, яка була направлена відповіда-чу 02 грудня 2013 року, однак відповідач не виконав взяте на себе зобовязання, чим порушив права позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факту отри-мання коштів, однак пояснив, що вказані кошти позивачу повернув, про що свід-чить його розписка.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 вересня 2010 року ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_3 кошти в сумі 60 000 дол. США, які зобовязався повернути на першу вимо-гу позивача.

Ці обставини підтверджуються: поясненнями сторін, розпискою від 03 ве-ресня 2010 року про отримання відповідачем коштів від ОСОБА_3 в сумі 60 000 дол. США та розпискою.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (по-зикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується пове-рнути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кі-лькість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний поверну-ти позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встанов-лені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути поверне-на позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оцінюючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобовязання по поверненню ОСОБА_3 по-зики, а тому сума позики в розмірі 1 242 000 грн. підлягає стягненню в примусо-вому порядку.

Доводи ОСОБА_4, що він кошти ОСОБА_3 повернув, надавши суду розписку від 23 вересня 2013 року текст та підпис якої виконаний позивачем про повернення позики в сумі 60 000 дол. США, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні оскільки, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 28 П від 09 лютого 2015 року, рукописний текст та підпис у розписці про по-вернення боргу ОСОБА_3 від 23 вересня 2016 року виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, ст. 1046, 1049 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 позику в сумі 1 242 000 грн. та 3 441 грн. судового збору, а всього 1 245 441 грн.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя: О.М. Палінчак