Справа №486/1796/14-ц 27.01.2015 27.01.2015 27.01.2015
Провадження №22-ц/784/51/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий по першій інстанції Савін О.І.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 січня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання - Кудрі В.М.,

за участю позивача - ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 пред'явила позов до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позивачка зазначала, що з 16 червня 1995 року по 01 липня 2011 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже досягла повноліття та навчається на 5-му курсі Криворізького коледжу національного авіаційного університету ІІ рівня акредитації на денній формі навчання.

Між тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання на час навчання не надає.

Посилаючись на те, що в неї скрутне матеріальне становище, її заробітку на утримання доньки не вистачає, а відповідач працює, має стабільний заробіток, просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення дочкою 23 років.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з її навчанням у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 12 серпня 2013 року та до ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до досягнення 23-х років, за умови продовження нею навчання, а на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом та до 30 червня 2016 року.

В наданих до суду запереченнях ОСОБА_3, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення щодо визначення розміру стягнення аліментів на утримання дочки, просила рішення суду в цій части залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, позивачку та її представника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, вірно виходив із того, що в зв'язку з навчанням повнолітньої дочки, яка потребує матеріальної допомоги, відповідач ОСОБА_5, має можливість надавати таку допомогу та з урахуванням його матеріального стану суд визначив, що розмір аліментів має становити 1/4 частину від всіх видів його заробітку.

Між тим, з даним висновком погодитися у повній мірі не можна.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Крім того, згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними дітям матеріальної допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1995 року, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 червня 2011 року розірвано ( а.с.6).

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій не виповнилося 23 роки. ( а.с.7).

З 01 вересня 2014 року ОСОБА_6 навчається у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету - вищий навчальний заклад ІІ рівня акредитації для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра на денній формі навчання на договірній основі. Термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року. Загальна вартість навчання становить 14 110 грн.: 5 курс - 7150 грн., 6 курс -6960 грн. ( а.с.12-14).

Тобто, ОСОБА_6 має право на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років, а обов'язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи, матеріальне положення позивачки гірше ніж у відповідача, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, виконує кредитні зобов'язання за договором від 26 грудня 2013 року, має на утриманні ще одну дитину, яка також навчається у Вищому учбовому закладі.

Відповідач проживає в м. Южноукраїнськ, працює слюсарем по ремонту реакторно-турбінного обладнання в РЦ. За період з березня по серпень 2014 року відповідачеві нарахована заробітна плата ( довідка №4511 від 01 жовтня 2014 року) у розмірі 60258 грн.45 коп.

Іншої сім'ї та неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, які потребують його матеріального утримання він не має, про що відповідач не заперечував у суді апеляційної інстанції.

З врахуванням викладеного у ОСОБА_5 є можливість надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Між тим, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції відповідно до ст.ст.182,183 СК України не в повній мірі врахував, що ОСОБА_5 також виконує кредитні зобов'язання:- за договором про надання банківських послуг та послуг в сфері страхування №014/0250/82/0097771, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ним 12 жовтня 2012 року, за умовами якого розмір щомісячного платежу становить 1120 грн. та за кредитним договором №27-50-2315, укладеним між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та ним - 29 грудня 2012 року, розмір платежів відповідно до рахунку - виписки становить 848 грн., а також те, що ОСОБА_6 з часу досягнення повноліття стала працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та виходячи із принципів розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що достатнім розміром аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання є 1/8 частина з усіх видів заробітку щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого ч.ч.2 і 3 ст.11-1 цього Кодексу ( ч.1 ст. 118 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, позов ОСОБА_3 зареєстровано у суді першої інстанції 24 вересня 2014 року.

Між тим, суд першої інстанції помилково вказав дату з якої слід стягувати аліменти - 12 серпня 2013 року, замість 24 вересня 2014 року

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як вбачається із довідки навчального закладу термін навчання ОСОБА_6 з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року.

Враховуючи, що аліменти на повнолітню дитину хоча і стягуються до досягнення нею 23 років, але лише за умови продовження навчання такою особою, після закінчення якого право останньої на матеріальне утримання припиняється, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки суми матеріальної допомоги щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В зв'язку з викладеним оскаржене рішення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України слід змінити, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 вересня 2014 року на весь час продовження навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 вересня 2014 року на весь час продовження навчання , але не більш ніж до досягнення нею 23-х років.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: