1Справа № 335/989/15-ц 2/335/702/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

06 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну „Міські теплові мережі" про захист прав споживачів, визнання окремого положення договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Концерну „Міські теплові мережі" про захист прав споживачів, визнання окремого положення договору недійсним.

Дослідивши позовну заяву, вважаю за необхідне залишити її без руху, оскільки її подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, у зв'язку з наступним.

Так, у позовній заяві в порушенні п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначено свого засобу зв'язку та засобу зв'язку відповідача.

Також, в порушенні п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, викладені у позові, наявність підстав для звільнення від доказування, зокрема не надано доказів того, що позивач дізнався про порушення свого права саме 10.12.2014 року, з позову вбачається, що договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води був укладений між сторонами 01.10.2010 року.

Крім того, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на звільнення від сплати збору на підставі ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів" та ст. 5 Закону України „Про судовий збір".

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Права споживача вважаються порушеними у випадках, зазначених у ст. 21 Закону України „Про захист прав споживачів".

Як вбачається з позовної заяви, пославшись на Закон України „Про захист прав споживачі" у обґрунтування звільнення від сплати судового збору позивачем не обґрунтовано, які права в контексті ст. 21 вказаного Закону порушені, позовні вимоги складаються з визнання недійсним пункту договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Отже, в даному випадку наявний спір щодо недійсності правочину та виконання зобов'язань, які передбачені правочином, який ніяк не пов'язаний з порушенням прав споживача відповідно до Закону України „Про захист прав споживачів".

Отже, позивачу слід уточнити зміст позовної заяви з врахуванням вищевикладеного або надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.6 Закону України „Про судовий збір", розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн.

Згідно статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 119-120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи те, що вищезазначені обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі, позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення його недоліків.

Керуючись ст.ст.119-120 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну „Міські теплові мережі" про захист прав споживачів, визнання окремого положення договору недійсним - залишити без руху.

Надати позивачу термін п'ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу.

Суддя

Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя: В.О. Макаров