Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2015 Справа №607/21278/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Гнатенко І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, а після досягнення сином повноліття стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав та суду пояснив, що їх син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на його утриманні, зареєстрований за його місцем проживання в м. Київ, в Генеральному штабі Збройних Сил України по АДРЕСА_2 та навчається у Київському військовому ліцеї імені Богуна, окрім того зазначив, що він постійно надає матеріальну допомогу дочці ОСОБА_4, купує одяг, шкільне приладдя, тощо, також зазначив, що він сплачує аліменти на утримання дочки від першого шлюбу, а тому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.06.1998 року, який було розірвано рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї та реєстрацію виданої 09.12.2014 року Центром забезпечення службової діяльності Міністерства Оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, а з 27.09.2013 року за даною адресою також зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою АДРЕСА_3,та перебуває на утриманні батька ОСОБА_2 що підтверджується довідкою про перевірку житлових умов від 25.11.2014 року, витягом з протоколу №13 від 25.02.2014 року засідання житлової комісії ГШЗС України, а тому підстави для стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 відсутні.

Згідно довідки виданої ДП «Авторитет» від 12.01.2015 року неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає з матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Суд критично оцінює посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що він матеріально допомагає дочці ОСОБА_4, оскільки доказів що підтверджують дані твердження позивачем не подано, а судом не здобуто.

Як вбачається з виконавчого листа виданого Тернопільським міським судом 11.04.1997 року та квитанцій про оплату, ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ? частини всіх його видів заробітку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище відповідача та дитини, виходячи з рівності обов'язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 150, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяР. М. Грицак