Дата документу 04.02.2015
Справа № 479/402/134-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Микитей Л.Л.,

за участю секретаря судових засідань Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Криве Озеро скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на дії та постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2015 року заявник - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі АТ "Ощадбанк"), як стягувач у виконавчому провадженні № 44177338, відкритому по виконавчому листу, виданого Кривоозерським районним судом по цивільній справі за позовом АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції Вівтюк А.А. та незаконність винесеної ним постанови від 01.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець проявив бездіяльність щодо виконання ним судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості на користь АТ "Ощадбанк" в сумі 37 243 грн. 10 коп., не перевіривши рахунки і вклади боржника у банках та інших фінансових установах; не вживши заходів щодо встановлення місця перебування боржника; не звернув стягнення на майно; постанову від 01.12.2014 року про повернення виконавчого документу не мотивував та надіслав на адресу стягувача 08.12.2014 року з порушенням строку пред'явлення виконавчого листа до виконання (до 04.12.2014 року).

Посилаючись на викладене, заявник просив визнати дії державного виконавця та винесену ним постанову незаконною, та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

В судовому засіданні представник АТ "Ощадбанк" підтримав доводи, викладені в скарзі та просив її задовольнити.

Заінтересована особа - начальник відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи , виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скаргу підлягає задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 479/402/13-ц, рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 08.05.2013 року, яке набрало законної сили, позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" 37 243 грн. кредитної заборгованості та понесені судові витрати в сумі 372 грн. 43 коп.

На підставі вказаного рішення Кривоозерським районним судом Миколаївської області

04.06.2013 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" 37 243 грн. 10 коп. кредитної заборгованості.

-2-

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, виконавчий лист вдруге надіслано на виконання до відділу ДВС Кривоозерського РУЮ після повернення 27.06.2014 року і 29.07.2014 року начальником відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження , реєстраційний номер виконавчого провадження ВП № 44177338.

05.08.2014 року начальник відділу ДВС Кривоозерського РУЮ виніс постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 45743976, після чого розіслані запити в фінансові установи про особу боржника ОСОБА_2. , про джерела отримання нею доходів, про номери рахунків, відкритих у банках та інших установах, постановою від 13.08.2014 року накладено арешт на все майно боржника, здійснена також перевірка про місце проживання, перебування боржника ОСОБА_2

В ході перевірки із довідки реєстраційної служби підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1, однак при виїзді за місцем проживання встановлено, що боржниця не проживає за вказаною адресою. Із довідки Красненьківської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 проживає за межами України, що стало підставою для прийняття рішення державним виконавцем про повернення виконавчого документу стягувачу. Зокрема в постанові від 01.12.2014 року зазначено, що в результаті проведених виконавчих дій не вдалося встановити фактичне місце перебування чи проживання боржника.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІУ від 21.04.1990 року (далі Закон № 606-ХІУ) визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 1 Закону № 606-ХІУ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" визначено строки здійснення виконавчого провадження, згідно яких державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Однак, рішення суду залишається невиконаним, що свідчить про порушення державним виконавцем наведених норм Закону.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, згідно яких державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Статтею 31 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

-3-

Посилання начальника державної виконавчої служби відділу ДВС Кривоозерського РУЮ на те, що по виконавчому провадженню виконані всі передбачені законом виконавчі дії, суд вважає безпідставними, так як реальне виконання судового рішення не відбулося.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 липня 2006 року у справі "Васильєв проти України" зазначив, що виконання рішення щодо боржника залишається обов"язком держави.

Державний виконавець не дотримався вимог статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" , відповідно до якої у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Такі заходи державним виконавцем не були вжиті. Посилання начальника відділу державної виконавчої служби про те, що розшук оголошується лише до боржників за виконавчими документами щодо стягнення аліментів, не грунтуються на вимогах законодавства, тому суд не приймає їх до уваги.

Лише після вжитих державним виконавцем заходів щодо встановлення місцязнаходження, перебування чи проживання боржника, у відповідності до п.п. 5 чи 7 ч. 1. ст. 47 Закону № 606-ХІУ виконавчий документ повертається стягувачу.

Крім того, державний виконавець , маючи відомості, щодо можливого перебування боржника ОСОБА_2 за межами України, не з'ясував , чи отримувала ОСОБА_2 закордонний паспорт, чи надходили погашення кредитної заборгованості від боржника безпосередньо в банк, та маючи підтвердження про умисне ухилення від виконання рішення суду, не звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межу України.

Вищезазначене свідчить, що державний виконавець не в повній мірі вжив заходів примусового виконання рішення суду та встановленню місцезнаходження, місце проживання, перебування боржника, що свідчить про протиправність його дій та незаконність винесеної 01.12.2014 року ним постанови.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи скарги є частково обгрунтованими, тому вимоги викладені в скарзі підлягають зодоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року, ст.ст. 210, 213, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", - задовольнити.

Визнати неправомірними дії та незаконною постанову про повернення виконавчого документу від 01.12.2014 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області Вівтюк А.А. по виконавчому провадженні ВП № 44177338 по виконанню виконавчого листа , виданого 04 червня 2013 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 37 243 грн. 10 коп. кредитної заборгованості та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

-4-

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ : (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Кривоозерського районного суду Л.Л. Микитей