overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 369/3022/15-ц
Провадження № 2/369/1722/15
УХВАЛА

Іменем України

23.03.2015 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У березні 2015року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає поверненню позивачеві з наступних підстав.

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, яка визначає підсудність за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається із матеріалів справи місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Пушкіна, буд. 1, що територіально не відноситься до Києво-Святошинського району Київської області.

Доказів зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання або зареєстрованого у встановленому порядку місця перебування ОСОБА_3 на території Києво-Святошинського району суду не надано.

За п. 5.2 Договору оренди товарно-матеріальних цінностей в у випадку неможливості вирішення спору шляхом перемовин, сторони після реалізації передбаченої законодавством процедури досудового урегулювання спору, передають їх на розгляд до суду за місцем реєстрації Орендодавця.

Відповідно до ст. 112 ЦПК України сторони мають право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлена виключна підсудність. Разом з тим, статтю 112 ЦПК України виключено на підставі закону № 2453VI (2453-17) від 07 липня 2010 року.

Підстав для звернення із вказаним позовом у ФОП ОСОБА_1 відповідно до правил виключної підсудності чи підсудності за вибором позивача суддею не виявлено.

Згідно зі ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п .4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається суддею заявникові у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 109, 110, 114, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - повернути позивачу.

Рекомендувати звернутися до суду за правилами підсудності, визначеними главою 1, розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Н.С. Пінкевич
Справа № 369/3017/15-ц
Провадження № 2/369/1717/15
УХВАЛА

Іменем України

23.03.2015 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У березні 2015року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає поверненню позивачеві з наступних підстав.

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, яка визначає підсудність за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається із матеріалів справи місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є м. Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Суворова, буд. 51, що територіально не відноситься до Києво-Святошинського району Київської області.

Доказів зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання або зареєстрованого у встановленому порядку місця перебування ОСОБА_2 на території Києво-Святошинського району суду не надано.

За п. 5.2 Договору оренди товарно-матеріальних цінностей в у випадку неможливості вирішення спору шляхом перемовин, сторони після реалізації передбаченої законодавством процедури досудового урегулювання спору, передають їх на розгляд до суду за місцем реєстрації Орендодавця.

Відповідно до ст. 112 ЦПК України сторони мають право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлена виключна підсудність. Разом з тим, статтю 112 ЦПК України виключено на підставі закону № 2453VI (2453-17) від 07 липня 2010 року.

Підстав для звернення із вказаним позовом у ФОП ОСОБА_1 відповідно до правил виключної підсудності чи підсудності за вибором позивача суддею не виявлено.

Згідно зі ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п .4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається суддею заявникові у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 109, 110, 114, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - повернути позивачу.

Рекомендувати звернутися до суду за правилами підсудності, визначеними главою 1, розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Н.С. Пінкевич
Справа № 369/3014/15-ц
Провадження № 2/369/1715/15
УХВАЛА

Іменем України

23.03.2015 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У березні 2015року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає поверненню позивачеві з наступних підстав.

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, яка визначає підсудність за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається із матеріалів справи місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є м. Бровари, вул. Незалежності, буд 16. кв. 811, що територіально не відноситься до Києво-Святошинського району Київської області.

Доказів зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання або зареєстрованого у встановленому порядку місця перебування ОСОБА_2 на території Києво-Святошинського району суду не надано.

За п. 5.2 Договору оренди товарно-матеріальних цінностей в у випадку неможливості вирішення спору шляхом перемовин, сторони після реалізації передбаченої законодавством процедури досудового урегулювання спору, передають їх на розгляд до суду за місцем реєстрації Орендодавця.

Відповідно до ст. 112 ЦПК України сторони мають право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлена виключна підсудність. Разом з тим, статтю 112 ЦПК України виключено на підставі закону № 2453VI (2453-17) від 07 липня 2010 року.

Підстав для звернення із вказаним позовом у ФОП ОСОБА_1 відповідно до правил виключної підсудності чи підсудності за вибором позивача суддею не виявлено.

Згідно зі ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п .4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається суддею заявникові у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 109, 110, 114, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - повернути позивачу.

Рекомендувати звернутися до суду за правилами підсудності, визначеними главою 1, розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Н.С. Пінкевич
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 січня 2015 року Справа № 542/1855/14-ц

2/542/103/15

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі : головуючого судді - Івка В.М.,

при секретарі - Зимівець Ю.А.,

з участю - позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 32, цивільну справу за позовом - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив :

Позивачка прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/ відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Відповідач викликаний до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст. 74 п. 5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явився, в зв'язку з чим постановлене заочне рішення, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2, виданим Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, 07.10.2010 року.

В даний час сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо.

Відповідач коштів на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 СК України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 215, 218, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 180-183 СК України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/ відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на надання правової допомоги адвоката в сумі 200 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд.

Відповідач має право подати письмову заяву про перегляд заочного рішення до суду що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області В.М. Івко
Дата документу 30.01.2015 Справа № 554/104/15-ц
№6/554/32/2015
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2015 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Сороки К.М.

при секретарі Ігнатенко С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві подання старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду за межі України ,

в с т а н о в и в:

На виконанні в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ перебувають виконавчі провадженні перебуває зведене виконавче провадження №25620156 відкрите на підставі виконавчого листа №2-3689 від 17.10.2001 , виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по ? частині всіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку та ВП №35615098, відкрите на підставі виконавчого листа №2-3689 від 17.10.2011 року, виданого Сонівським районним судом м.Черкаси про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по ? частині всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки Анастасії,ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

06.01.2015 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 посилаючись на те, що без вжиття заходів для забезпечення виконання рішення суду виконати рішення суду буде неможливо або утруднено.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залигати територію України за винятком обмежень, які встановлюються.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв»язання спорів у цій сфері.

Положання ст.6 ЗУ « Про порячдко виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» , встановлено , що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням .

Отже, нявність в особи невиконаних зобов»язань, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст.33 Конституції України , ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» суд, -

у х в а л и в :

Подання старшого державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов»язань.

Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

СуддяОСОБА_4
Справа №557/79/15-ц
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

та призначення цивільної справи до попереднього судового засідання

03 лютого 2015 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Рудик Л.М., розглянувши позовну заяву, яка надійшла від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

Керуючись ст.122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження в справі за позовною заявою, яка надійшла від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

Прийняти справу до провадження і призначити її до розгляду у попередньому судовому засіданні на 13 лютого 2015 року о 11:30 год.

Відповідачеві в строк до 13 лютого 2015 року подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються.

В судове засідання викликати сторони.

Суддя
Справа № 562/3391/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2015 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

при секретарі Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2006 року. Від спільного життя мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтовалося на почуттях взаємної любові та поваги не склалося. За час перебування у шлюбі між ними постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливає на виховання та розвиток дитини. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Це привело до того, що з липня 2014 року вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо.

Прийшов до висновку, що примирення неможливе, сім'я існує формально, просить шлюб з відповідачем розірвати.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

В заяві на ім'я суду позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному об'ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позов визнає, на розірвання шлюбу згідна. Просить розгляд справи провести за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, які визнала відповідач, сторони протягом останніх семи місяців не проживають як сім'я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим.

Тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України та на підставі ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 140 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Здолбунівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я
Справа №568/1504/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого Драновської С.З.

при секретарі Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25.01.2011 року у Княгининській сільській раді Дубенського району Рівненської орбласті, зареєструвала шлюб із відповідачем.

Причиною звернення до суду послужило те, що вони різні за характерами і поглядами на життя люди. ОСОБА_2 постійно влаштовував сварки та зникав з дому на тривалі періоди. В результаті із вересня 2014 року спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків. Від даного шлюбу син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із нею.

Позивачка стверджує, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе.

Враховуючи наведене, просила шлюб розірвати та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити їй на проживання та виховання.

Відповідач позов визнавав та просив справу розглянути без його участі про що вказав в поданій до суду заяві від 01.12.2014 року.

Заслухавши сторону та вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків, та на даний час сім'я існує лише формально. Подружжю надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося, і обидва наполягають на розірванні шлюбу.

За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. Вимог майнового характеру не заявлено, аліменти на сина ОСОБА_3 стягуються по рішенню суду на користь позивачки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.56,105, 111-112, 113, 115, Сімейного Кодексу України, ст.ст 10, 11, 60, 212, 213,215, ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25.01.2011 року у Княгининській сільській раді Дубенського району Рівненської орбласті, актовий запис №3.

Після розірвання шлюбу сина-ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання і виховання його матері ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.З.Драновська