Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4976/14-ц
Провадження № 2/191/206/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
08.01.2015 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря - Яришевої Н.В.
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Вказаний будинок належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 вересня 1998 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кислянської сільської ради № 7 від 25 червня 1998 року та зареєстрованого Синельниківським БТІ 16 вересня 1998 року за реєстровим № 186.
ОСОБА_2 проживав разом з відповідачем по справі-ОСОБА_3 однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, і тому зареєстрував її за проханням у своєму будинку 12 грудня 1999 року, Тому згідно з ч. І ст.405 Цивільного кодексу України, як член сім'ї власника, який проживав разом з ним, ОСОБА_3 отримала право на користування цим житлом.
Фактичні шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинилися між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 2007 році, так як ОСОБА_3 виїхала з будинку ОСОБА_2 до іншого, невідомого місця проживання, і з того часу в будинку не проживає. Відповідачка добровільно виселилася і вивезла усе належне їй майно з вищевказаного будинку, тобто добровільно змінила своє місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення.
Таким чином, відповідач втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1, так як фактично не проживає в ньому більше шести років.
Просить визнати ОСОБА_3, 1951 року народження такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
До початку попереднього судового засідання представник позивача надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.
При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
На підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 вересня 1998 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кислянської сільської ради № 7 від 25 червня 1998 року та зареєстрованого Синельниківським БТІ 16 вересня 1998 року за реєстровим № 186, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Факт не проживання відповідача з 2007 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується довідкою, виданою Кислянською сільською радою Синельниківського району 20.10.2014 року за № 293, на підставі свідчень свідків жителів с. Кислянка - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно якої, ОСОБА_7, 1951 року народження дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.12.1999 року, але з 2007 року фактично не проживає.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, позивач є власником вищезазначеного житлового будинку, а реєстрація відповідача в ньому створює позивачу перешкоди у розпорядженні будинком, відповідач протягом більше одного року в будинку не проживає, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.10, 60, 209, 212, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу на рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: А. В. Твердохліб