Провадження № 2/641/19/2015 Справа № 641/3880/13-ц
22 січня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Богдан М.В.,
за участю секретаря - Цюк Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень, просив встановити факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9; зобов'язати органи РАЦС зареєструвати смерть ОСОБА_6 в установленому порядку; встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8; встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 є матір»ю ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9; встановити факт, що ОСОБА_10 та ОСОБА_10 є однією особою, а також, що ОСОБА_6 та ОСОБА_6 є однією особою. Також просить встановити факт, що позивач є правнуком ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, правнуком ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 та двоюрідним правнуком ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9; визнати за позивачем право власності за законом на 13/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 та на 13/100 частин після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що домоволодіння з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить: ОСОБА_1 30/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.06.2011 року Сьомою ХДНК, р. №1-844; ОСОБА_3 - 14/100 частин на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.1974 року 7 ХДНК, р. №1-6850; ОСОБА_4 - 14/100 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.1974 року 7 ХДНК, р. №1-9737; ОСОБА_5 - 16/100 частин на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.07.1976 р. 7 ХДНК, р. №3-2972. Не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток згідно рішення ВК Комінтернівського райради №353 від 17.07.1974 року за ОСОБА_6 - 13/100 частин. ОСОБА_10 - 13/100 частин. ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є двоюрідними дідами позивача. Своє право власності після перерозподіл ідеальних часток вони не зареєстрували, тому що померли. ОСОБА_10 помер в 1937 році в м. Харкові. ОСОБА_6 помер в 1942 році в м. Челябінську, куди був тимчасово евакуйований із заводом ім. Малишева в роки Великої Вітчизняної війни та помер через декілька місяців після цього. Вони були рідними синами ОСОБА_8 та рідними братами прабабці позивача ОСОБА_14, які на час їх смерті були співвласницями домоволодіння та мешкали в ньому. Спадкоємицею померлих братів була їх непрацездатна мати ОСОБА_8 Померлі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у шлюб не вступали, дітей та інших родичів крім матері та сестри не мали. Таким чином ОСОБА_8 прийняла спадок після смерті синів по 1/6 частині домоволодіння кожного. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадок у вигляді 2/6 частин після неї прийняла її дочка, прабабка позивача ОСОБА_9 фактично, бо мешкала у спірному домоволодінні. Однак спадок не оформила, бо втрачені документи про спорідненість. ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_8. Спадщину після неї прийняла та оформила бабуся позивача ОСОБА_15, яка мешкала в зазначеному домоволодінні. Таким чином, прийнявши частину майна, зазначеного в свідоцтві про спадок, вона прийняла все майно, яке належало та могло належати ОСОБА_9, а саме ще 2/6 частин домоволодіння, які після перерозподілу в 1974 році стали складати 26/100 частин. ОСОБА_15 не оформила право власності на майно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 із-за відсутності документів, які б підтверджували спорідненість спадкодавців. ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_14. Спадкоємцем після неї була її дочка - мати позивача ОСОБА_2 Однак від спадщини вона відмовилась на користь позивача. Спадщину після ОСОБА_15 позивач прийняв та оформив право власності на 30/100 частин домоволодіння. Має намір оформити право власності на частки ОСОБА_10 та ОСОБА_6, однак не має документів на підтвердження споріднення, тому вимушений звернутись до суду.
В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з*явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного.
Відповідно до свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_1) ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_14.(а.с.9).
Згідно свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2) ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_8.(а.с.10).
Як вбачається з свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_3) ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_16.(а.с. 11).
Згідно свідоцтва про народження (серія НОМЕР_4), батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_17 та ОСОБА_2 (а.с.12).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (серія НОМЕР_5) ОСОБА_2 у зв'язку з укладенням шлюбу із ОСОБА_19 набула прізвище ОСОБА_2 (а.с.13).
Згідно свідоцтва про народження (серія НОМЕР_6) батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_16 та ОСОБА_15.(а.с.14)
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу(серія НОМЕР_7 ОСОБА_15 у зв'язку із розірванням шлюбу із ОСОБА_16 повернула собі прізвище ОСОБА_15 (а.с.15).
Згідно повідомлення від 14.08.2014 року № 353 Державного комітету у справах РАГС Челябінської області РФ запис акта про смерть ОСОБА_6 в архіві РАГС Челябінської області по м. Челябінську відсутній. Перевірка була проведена за часовий проміжок з 1942 по 1943 рік. Архівний фонд повністю не зберігся.(а.с.50).
Факт того, що ОСОБА_6 виїхав з м. Харкова та був відсутній в окупаційний період з 1941 р.по 1943 рік за місцем свого постійного проживання підтверджується архівною довідкою № 01-28/0-160 від 18.02.2013 р. Державного архіву Харківської області.(а.с.56).
Актовий запис про смерть ОСОБА_6 за 1942 р. в архіві органів РАГСу Челябінської області по м. Челябінську не зберігся. Поновити актовий запис про смерть неможливо.
Згідно ст.ст.256 п.8, 257 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем його проживання.
Відділ РАЦС ХМУЮ не має можливості видати заявнику свідоцтво про смерть ОСОБА_6 та зареєструвати факт смерті у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 помер на території Челябінської області в 1942 році.
Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати право на отримання спадщини після смерті діда.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.
Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник мав підстави для звернення до суду за місцем свого мешкання, бо поза судовим шляхом встановити родинні відносини із померлими бабуся та дідами він не може. Надані заявником письмові докази підтверджують родинний зв'язок, та суд вважає можливим встановити юридичний факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8; встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 є матір»ю ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9; встановити факт, що позивач є правнуком ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, правнуком ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 та двоюрідним правнуком ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9
Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав.
Стосовно визнання права власності суд приходить до наступного.
Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Тому суд, при постановленні рішення керується ЦК УРСР 1922 року.
Згідно ст. 524 та 525 ЦК УРСР 1922 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК УСР 1922 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні післ його смерті.
Згідно ст.ст. 529, 530, 531 ЦК УРСР 1922 року, При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом,якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.
Згідно з архівною довідкою № 01-28/0-160 від 18.02.2013 року, яка видана Державним архівом Харківської області Харківської обласної державної адміністрації в архівному фонді Харківська міська управа у реєстраційному списку мешканців квартири АДРЕСА_1 станом на липень 1943 року значаться:
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2,українка,вдова,уродженка та мешканка м.Харків,попередня адреса: АДРЕСА_2, мешкає у цьому будинку з 1890 року,інвалід;
ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_3,українка,вдова,уродженка та мешканка м.Харків,мешкає в цьому будинку з 1906 року,бухгалтер,не працює,тому що хвора(так у документі);
ОСОБА_22,ІНФОРМАЦІЯ_4,українець,уродженець м. Харків,мешкає в цьому будинку з 1930 року (а.с.6).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане ОСОБА_23, державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна, зазначеного у цьому свідоцтві, а саме 30/100 (тридцяти сотих) частин житлових будинків з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1,що належало ОСОБА_15,1928 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14, є її онук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідн.НОМЕР_8, який проживає в АДРЕСА_1,у зв'язку з відмовою спадкоємиці першої черги доньки ОСОБА_2.(а.с.7).
Відповідно до Витягу № 30915676 від 10.08.2011 року про державну реєстрацію прав на житлові будинки з надвірними будівлями (житловий будинок літ. № «Б-1» знесено), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (№ запису 934 в книзі 1) право власності на зазначений об'єкт належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину /р. № 1-844/24.06.2011/7 ХДНК (а.с. 7).
Згідно довідки № 295 від 31.05.2012 року,що видана Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», домоволодіння /житлова будівля з надвірними будівлями АДРЕСА_1 по праву власності зареєстроване за:
ОСОБА_1 - 30/100 ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину,виданого 24.06.2011 року 7-ю ХДНК,р. №1-844,
ОСОБА_3 - 14/100 ч. на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 19.07.1977 р. 7-ю ХДНК, р. № 1-6850,(дублікат виданий 05.06.2006 р. ДНА,р.№ 1-346)
ОСОБА_4- 14/100 ч. на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого 19.11.1974 р. 7-ю ХДНК, р. № 1-9737,
ОСОБА_5 - 16/100 ч. на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого 28.07.1976 р. 7-ю ХДНК, р.№ 3-2972.
Не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток згідно рішення ВК Комінтернівської райради № 353 від 17.07.1974 за
-ОСОБА_10-13/100 ч.(а.с.8).
Відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, право власності на 30/100 частин домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.22-25).
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 13/100 частинн спірного домоволодіня в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 та на 13/100 частин після смерті ОСОБА_6
Суд відмовляє в задоволенні позову в частині зобов»язання органів РАЦС зареєструвати смерть ОСОБА_6, оскільки суд не може вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218, 224-226 ЦПК України, 524-531 ЦК УРСР 1922 року, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Встановити факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9.
Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 є правнуком ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, правнуком ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 та двоюрідним правнуком ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9.
Визнати за ОСОБА_1 право власності за законом на 13/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті після ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 та на 13/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: М. В. Богдан