АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Семенюк Т.А., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий альянс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення коштів та за

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Житловий альянс» про визнання договору недійсним та

зустрічним позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Житловий альянс», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2007 року ТОВ «Житловий Альянс» звернулося до суду із зазначеним позовом в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило розірвати договір №001920 від 06.09.2005 року та стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму боргу за цим договором в розмірі - 21939,71 грн. та штраф в розмірі - 9657,31 грн., а всього в сумі - 31597,02 грн. та сплачений судовий збір.

В мотивування вимог посилалося на те, що 06 вересня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір № 001920, відповідно до умов якого відповідачу було надано послуги на придбання товару. Позивач зобов'язаний здійснити оплату товару на користь відповідача або надати відповідну суму в позику для придбання товару самим відповідачем. ОСОБА_2 сплатила реєстраційний платіж, один повний платіж, а позивач сформував групу учасників системи «Альянс» та включив до неї відповідача.

На виконання умов основного договору ТОВ «Житловий Альянс» надало позику відповідачу для придбання товару нею самою. За договором № 001920 була перерахована позика у розмірі 75 000 грн. на підставі договору позики № 166, укладеного 09 червня 2006 року між позивачем та ОСОБА_2 З метою забезпечення зобов'язання 09 червня 2006 року між ТОВ «Житловий Альянс» та відповідачами укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 виступили поручителями виконання зобов'язань ОСОБА_2 за договором позики перед товариством, а тому за відсутності належного виконання умов договору, заборгованість ОСОБА_2 має бути стягнута з неї та поручителів у судовому порядку.

ОСОБА_2 звернулася до суду зустрічним позовом, посилаючись на те, що дійсно вона уклала з ТОВ «Житловий Альянс» договір № 001920 з додатками № 1, № 2, який в період з вересня 2005 року по травень 2006 року вона виконувала сумлінно та сплачувала грошові кошти, хоча позики ще не отримала. Наприкінці травня 2006 року вона дізналася, що 150 000 грн. у позику їй надати не зможуть, а зможе вона лише отримати 75 000 грн. за умовою попередньої сплати на користь позивача за первісним позовом 51 028,16 грн. Після внесення коштів у сумі 51 028,16 грн. їй 14 червня 2006 року перерахували 75 000 грн., з яких 51 028,16 грн. це її власні кошти, які їй не повернули. Таким чином, безпосередньо в позику вона отримала лише 23 971,84 грн. У період з червня 2006 року по грудень 2006 року на погашення позики сплатила на користь ТОВ «Житловий Альянс» ще 7618,31 грн., а тому, вважає, що її заборгованість перед позивачем складає лише 16 353,53 грн. Крім того, спірний договір містить несправедливі умови та суперечить Законам України «Про захист прав споживачів» та «Про захист від недобросовісної конкуренції».

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним та відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 16 листопада 2003 року та випадково дізнався, що дружина 06 вересня 2005 року без його відома уклала з ТОВ «Житловий Альянс» договір № 001920. В свою чергу відповідно до умов договору його дружина без його відома за період з вересня 2005 року по червень 2006 року внесла на рахунок ТОВ «Житловий Альянс» суму 50 194,83 грн., які є спільною власністю подружжя. Отримавши відповідно до договору право на позику, ОСОБА_2 знову ж без його згоди на вкрай невигідних умовах 09 червня 2006 року уклала договір позики. За таких обставин просив визнати недійсним договір від 06 вересня 2005 року № 001920, укладений між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2, та стягнути з позивача за первісним позовом грошову суму в розмірі 4740 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житловий Альянс» заборгованість по сплаті основного боргу за договором №001920 від 06 вересня 2005 року в розмірі - 21 939 гривень 71 коп., штраф в розмірі - 9 657 гривень 31 коп. та судовий збір в розмірі - 315 гривень 97 коп., а всього - 31 912 гривень 99 коп.

Розірвано договір №001920 від 06.09.2005 року, що був укладений між ТОВ «Житловий альянс» та ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено. У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач за первісним та позивач за зустрічним ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення її зустрічного позову, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що в ході нового розгляду нею заявлялись клопотання про проведення ряду експертиз - правової щодо законності умов договору, почеркознавчої та економічної, проте у задоволенні цих клопотань було безпідставно відмовлено.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12. 06.2013 встановлено факт наявності в договорі №001920 від 06.09.2005 несправедливих умов щодо можливості розірвання договору та ненадання їй як споживачу повної та достовірної інформації перед підписанням договору. Даний висновок суду жодним чином не спростований Ухвалою Вищого спеціалізованого суду від 04.07.2014 ( касаційна скарга задоволена частково).

Зазначила, що в матеріалах справи містяться докази того факту, що на протязі 2005-2006 років ( ще до отримання позики ) вона неодноразово зверталась до ТОВ «Житловий альянс» з вимогою розірвати договір та повернути раніше внесені кошти. В поверненні коштів було безпідставно відмовлено. Це суперечить ст. 651,907 Цивільного кодексу України, які допускають односторонню відмову від договору, з суті даних статей випливає, що сторони в Договорі повинні домовитись про право односторонньої відмови від договору. В спірному договорі таке право та його підстави не обумовлені. Таким чином, внесення в договір умови щодо можливості розірвання договору на паритетних умовах тільки на протязі 14 днів з моменту підписання суттєво звузили її права як споживача, внаслідок чого вона була позбавлена можливості повернути власні кошти і 09.06.2006 вимушена була укласти договір позики на вкрай невигідних умовах. Крім того, зазначені в договорі позики 75 000 вона не отримала, а отримала лише 23 971 грн. 84 коп., оскільки решта 51 028 грн. 16 коп. - це її власні кошти, які їй просто повернули.

Проігнорований судом першої інстанції і той факт, що ТОВ «Житловий альянс» не направляв на її адресу вимоги про дострокове розірвання договору та стягнення штрафу.

Судом не враховано, що спірний договір від 06.09.2005 не містить істотних умов щодо строків надання позики, її розміру та плати за надану позику, а є лише декларацією щодо приєднання її до системи «Альянс». Заява щодо включення в договір умови про строк надання позики (міститься в справі) ТОВ «Житловий альянс» проігнорована. Такий договір без істотних умов взагалі не може вважатись укладеним.

В судовому засіданні відповідач за первісним та позивач за зустрічним ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача за первісним позовом проти апеляційної скарги заперечував просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи первісний позов частково, суд виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 порушила умови договору, такий договір підлягає розірванню та стягненню з останньої заборгованості за невиконання його умов.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовів, суд виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що 06.09.2005 року між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2 було укладено Договір № 001920, а також підписані до нього Додаток № 1 від 06.09.2005 року, Додаток № 2 від 06.09.2005 року, Додаток № 3 від 08.06.2006 року (том 1 а.с.7-13).

Відповідно до ст. 1 Договору його предметом є надання Учаснику Системи (ОСОБА_2.) послуг, спрямованих на придбання Товару, зазначеного в Додатку № 1 до даного Договору, через Систему «Альянс», організовану Фірмою (ТОВ «Житловий Альянс»), в тому числі: сформувати групу Учасників Системи; - організувати та проводити розподіли фонду групи, щодо надання учаснику системи права на купівлю товару; - здійснити оплату товару на користь учасника системи чи надати відповідну суму в позику, для придбання товару самим учасником системи; - інші послуги, зазначені в умовах діяльності системи «Альянс», чи які були додатково погоджені з учасником системи.

Учасник системи, в свою чергу, повинен одноразово здійснити реєстраційний платіж, який визначений в Додатку № 1 до Договору, що підлягає сплаті під час підписання договору, та адміністративний платіж, який також визначається Додатком № 1, на умовах та в порядку передбаченому Додатком № 2, для отримання товару підписати Додаток № 3 до Договору, а також щомісячно сплачувати чисті платежі, за рахунок яких відповідач здійснює оплату товару, та адміністративні витрати - плата за послуги відповідача, що пов'язані з наданням послуг за договором.

Перед підписанням Договору, на виконання підпункту а) статті 3.1.1 - ОСОБА_2 сплатила на користь ТОВ «Житловий Альянс» 5400 грн. реєстраційного платежу, який згідно ст. 1 Умови діяльності Системи «Альянс» (Додаток №2 до Договору) визначається як одноразова плата, що підлягає внесенню учасником Системи в момент підписання договору і є узгодженими сторонами витратами Фірми, пов'язаними з включенням учасника Системи до Системи «Альянс».

Сторони Договору приступили до виконання своїх зобов'язань, передбачених ним, а саме ОСОБА_2 сплатила реєстраційний платіж, один повний платіж, а ТОВ «Житловий Альянс» сформував групу учасників системи Альянс, включив до неї ОСОБА_2 та провів перший і наступні розподіли групи, до якої була включена ОСОБА_2 та за результатами розподілу фонду групи ОСОБА_2 було надано право на придбання товару.

На виконання умов основного Договору № 001920 та Додатків до нього, між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2 був укладений Договір позики від 09.06.2006 року №166, відповідно до якого Товариство надало останній позику в розмірі 75000 грн., для придбання товару нею самостійно замість передбачених Додатком № 1 до Договору № 001920, коштів в розмірі -150000 грн.

На час укладання між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2 Договору № 001920 від 06.09.2005 року, такий договір не суперечив передбаченій статутом Товариства діяльності. Також, як вбачається з листів Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, наданих представником ТОВ «Житловий Альянс», станом на 06.09.2005 року, дане товариство не відносилося до фінансової установи, а оспорюваний договір не підпадав під визначення фінансової послуги, та тому дана діяльність не потребувала спеціального ліцензування.

ТОВ «Житловий Альянс», згідно умов Договору формує групу учасників системи та відповідно до п.4.1 додатку № 2 (умови діяльності системи «Альянс») до договору здійснює розподіл фонду групи або надає позику на користь інших учасників системи.

Статею 1 та п. 5.1 статті 5 додатку № 2 ( умови діяльності системи «Альянс») до договору передбачено, що право на купівлю товару, отриманого учасником системи за результатами розподілу фонду групи, є підставою для придбання за рахунок фонду групи товару для учасника системи.

Згідно з додатком №2 до договору, Товариство формує групу учасників системи, надалі створює фонд даної групи за рахунок чистих щомісячних платежів, сплачених учасниками групи, тобто, за кошти учасників системи (ст. 1 умови діяльності системи «Альянс»), а потім один раз на місяць розподіляє фонд групи між учасниками системи (п. 4.1 умови діяльності системи «Альянс»), але право на купівлю товару отримують не всі учасники системи, а тільки ті учасники системи, які зробили найбільшу кількість авансових чистих щомісячних платежів та задекларували найбільшу кількість чистих щомісячних платежів (п. п. 4.7,4.9 та 4.10 умови діяльності системи «Альянс»).

Відповідач ОСОБА_2 отримала в позику 75000 грн. за умовою попередньої сплати на користь ТОВ «Житловий Альянс»суми в розмірі 51026,16 грн. (реєстраційні внески, повні платежі та чисті платежі), що підтверджується заявою ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення коштів, а також карткою рахунку.

Незважаючи на оплату відповідачем коштів понад отриману суму кредиту в розмірі - 75 000 грн., ОСОБА_2 повинна ще сплатити - 21 939,71 грн. коштів по договору в якості чистих платежів та штраф в розмірі - 9657,31 грн.

Відповідно до умов Договору позики від 09.06.2006 року № 166, ОСОБА_2 повинна була повернути борг на користь ТОВ «Житловий Альянс» до 15.01.2010 року.

Вказана сума боргу в розмірі - 21 939,71 грн. обрахована як різниця між 75 000 грн. усього отриманих коштів та 53 059,99 грн. - фактично сплачених відповідачем коштів.

За умовами договору та додатків до нього, на ОСОБА_2, як учасника системи ,покладено обов'язок за договором сплачувати повні щомісячні платежі в розмірі 1088,33 грн., (п. 3.1 умови діяльності системи «Альянс»), які складаються з чистого платежу в розмірі 833,33 грн. і 255,00 грн. адміністративних витрат.

Загальна сума сплачених ОСОБА_6 повних щомісячних платежів станом на час розгляду справи склала - 53 059,99 грн. (чисті платежі 22371,80 грн. + авансові платежі в сумі 30 688,19 грн.)

Крім того, нею було сплачено реєстраційний платіж в розмірі 5400 грн.. адміністративний платіж в розмірі 5400 грн. та адміністративні витрати за увесь період оплати чистих платежів в розмірі - 13515 грн., а всього нею сплачено кошти в розмірі - 77 374,99 грн., що не заперечувалось сторонами та підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме вказано в роздруківці графіку платежу по договору №001920 за період з 15.09.2005 року по 31.03.2014 року.

Відповідно до п.5 Договору позики від 09.06.2006 року № 166 та умов п.9.2 ст. 9 Додатку №2 до договору №001920 зазначено, що у разі несвоєчасної сплати двох повних платежів позивач має право вимагати достроково і негайного погашення заборгованості шляхом сплати усіх платежів та сплати штрафу в розмірі - 20% від суми боргового зобов'язання зафіксованого в додатку №3 до договору №0019120.

З графіку платежів (т.6 а.с.66) вбачається, що протягом строку дії договору з січня 2007 року по дату закінчення його дії - 15.01.2010 року (т.1 а.с.14) позивачем не сплачувались регулярні платежі, а відтак за умови несплати двох повних платежів вимога про необхідність сплати штрафу є обґрунтованою.

Зa умовами ст.9 умов діяльності системи «Альянс», яких відповідач ОСОБА_2 зобов'язалась дотримуватись згідно п.3.1.4 укладеного між сторонами договору №001920, передбачено право позивача припинити достроково дію договору в односторонньому порядку та згідно п.9.3 вказаних умов у разі несплати штрафу в 14 днів з дня нарахування та повідомлення позивач вправі розірвати договір та звернутись за стягненням коштів до суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем ОСОБА_2 було порушено умови діяльності системи «Альянс» та умови договору №001920 від 06 вересня 2005 року, укладеного між ТОБ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2, а тому договір №001920 від 06 вересня 2005 року, укладений між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Апеляційна інстанція також погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

За змістом статті 9 Закону України від 1 червня 2000 року № 1775-III "Про ліцензування певних видів господарської діяльності"та статті 34 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг") діяльність із надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню.

До фінансових послуг, зокрема, належить діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (пункт 11 1 частини першої статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (Закон від 2 червня 2011 року № 3462-VII).

Відповідно до положень, закріплених у частині першій, пункті 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми".

Аналіз пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення оплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак у сукупності.

Відсутність будь-якої з вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Висновок про саме таке застосування статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" міститься в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року (справа № 6-14цс13).

Так, пірамідальній схемі властива сплата коштів за можливість одержання окремим учасником грошової компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року у справі №6-74цс14.

У той самий час предметом договору сторін, укладеного в рамках функціонування системи придбання товару у групах «Альянс», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним об'єкта нерухомості.

Відповідно до ст.6 договору ТОВ «Житловий Альянс» гарантує надання учаснику системи права на купівлю товару, зазначеного в додатку № 1 до цього договору за умови виконання учасником системи усіх зобов'язань за цим договором.

Передбачені договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну товару невеликими щомісячними внесками, які названі в договорі «Чисті платежі».

Таким чином, в договорі передбачено, що споживач кожного місяця сплачує частину ціни товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ «Житловий Альянс» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість товару та передати товар споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання товарів у групах «Альянс» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за договором, отримує товар через механізм, передбачений в договорі, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання товару, відповідає кількості товарів, які можна придбати рахунок Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (ст. 4.1 додатку № 2 до договору).

Таким чином твердження ОСОБА_2 про те, що діяльність ТОВ «Житловий Альянс» за договором сторін, а саме розподіл фонду групи, проходить по «пірамідальній схемі», є безпідставними, оскільки суперечать змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відсутні головні ознаки «пірамідальної схеми»: безтоварність та сплата компенсації одним учасником за рахунок інших, адже за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання товару кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань.

Діяльність ТОВ ТОВ «Житловий Альянс» з адміністрування фінансових коштів є фінансовою послугою, яка регулюється Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Так, відповідно до частини п'ятої статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Відповідно до додатку № 2 до договору система «Альянс» - це система придбання товарів, що базується на створенні груп покупців (учасників системи), метою якої є придбання учасником системи товару в порядку та на умовах передбачених цим договором. Кожен укладений договір включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи -порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання товару здійснюється в порядку, передбаченому договором (ст. 5 додатку № 2 до договору), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Отже, у даних правовідносинах відсутня пірамідальна схема.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося, а тому воно є таким, що набрало законної сили.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді