Справа № 333/6379/14-ц
Пр.№2 др/333/20/2014
28 січня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Піх Ю.Р
при секретарі Сургай Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -
Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2014 ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позов задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість матеріальної шкоди, завданої майну позивача, в сумі 90227, 41 грн., витрати на транспортування пошкодженого автомобіля в сумі 500 грн. та проведення оцінки пошкодженого автомобіля в сумі 850 грн., а всього на загальну суму 91557,41 грн., та судовий збір в сумі 915 грн.57 коп.

20.01.2015 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по справі, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні сторони по справі давали пояснення та докази щодо позовних вимог про стягнення з відповідача по справі ОСОБА_2 моральної шкоди на користь ОСОБА_1, але судом не ухвалено рішення в цій частині позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтвердила, що у судовому засіданні сторони надавали пояснення щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди спричиненої відповідачем ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала щодо винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача моральної шкоди, так як позивачем не було заявлено позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, не зазначена її розмір, та докази її спричинення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем дійсно було заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди завдану йому відповідачем, але в судовому рішення від 16.12.2014 року про це не зазначено.

Крім цього відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що такі дії відповідача призвели до змін в його здоров'я, повсякденному житті, вплинули на його моральний стан, призвели до інших негативних явищ.

Тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача по справі ОСОБА_2, та винести додаткове рішення по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2014 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначити, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2014 року, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом надання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя: Ю.Р. Піх