РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/11779/14-ц

Пров. №2/668/36/15

23.01.2015 року Суворовський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Гонтар Д.О.,

при секретарі Остапенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи, що 15.08.2006 року року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою - ОСОБА_1, було укладено Кредитний договір № 48/0806/64-002. Відповідно до вищезазначеного договору первісний кредитор (відповідно до Договору - Банк) зобов'язується надати Відповідачеві грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 36 412,00 грн. на строк з 15.08.2006 року по 15.08.2011 року. Відповідач, згідно Договору, взяв на себе зобов'язання погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок. Також відповідно до договору відповідач зобов'язаний повернути отриманий кредит, виплатити проценти за користування у розмірі 18.5 (вісімнадцять цілих п'ять сотих) % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Первісний кредитор належним чином виконав перед відповідачем зобов'язання передбаченні Договором, надавши останньому грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 36 412,00 грн. Відповідач, не виконуючи належним чином взятих на себе зобов'язань, порушив умови договору, у результаті чого станом на 05.08.2014 року виникла заборгованість у розмірі 36 407,46 грн, доказом вищезазначеного є розрахунок заборгованості.

2 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк, яке у свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (відповідно до Договору факторингу - Банк, Клієнт) та ТОВ «Вердикт Фінанс» (відповідно до Договору факторингу - Фактор, надалі по тексту - Позивач) було укладено Договір факторингу №11. Відповідно до вищезазначеного договору Клієнт відступив Факторові свої права Вимоги Заборгованості по Кредитних договорах від Боржників, які зазначені у Реєстрі заборгованостей Боржників, право, на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор набув права Вимоги такої заборгованості від Боржників. Відповідно до п.п. 2.2 Договору факторингу з моменту відступлення Клієнтом Факторові Права Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Факторові.

В зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 36407,46 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд остаточно стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 35866,02 грн. та судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши присутніх сторін, суд встановив, що 15.08.2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою - ОСОБА_1, було укладено Кредитний договір № 48/0806/64-002.

Відповідно до вищезазначеного договору первісний кредитор (відповідно до Договору - Банк) зобов'язується надати Відповідачеві грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 36 412,00 грн. на строк з 15.08.2006 року по 15.08.2011 року.

Відповідач, згідно Договору, взяв на себе зобов'язання погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок. Також відповідно до договору відповідач зобов'язаний повернути отриманий кредит, виплатити проценти за користування у розмірі 18.5 (вісімнадцять цілих п'ять сотих) % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Первісний кредитор належним чином виконав перед відповідачем зобов'язання передбаченні Договором, надавши останньому грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 36 412,00 грн., відповідно до заяви про видачу готівки № 1120-5 від 15.08.2006 року.

Відповідач, не виконуючи належним чином взятих на себе зобов'язань, порушив умови договору, у результаті чого станом на 05.08.2014 року виникла заборгованість у розмірі 35866,02 грн, з яких 17408,04 грн. заборгованість за відсотками, 15278,71 грн. - заборгованість за кредитом та 3179,27 грн. - пеня, доказом вищезазначеного є розрахунок заборгованості.

Згідно ч. 1. ст. 512 ЦК України, Кредитор у зобов'язанні може бути замінений ншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги). У результаті чого, відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на (мовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із способів заміни Кредитора у зобов'язанні, відповідно до чинного законодавства, зокрема ст. 1077 ЦК України є договір факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до якого одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

2 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк, яке у свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (відповідно до Договору факторингу - Банк, Клієнт) та ТОВ «Вердикт Фінанс» (відповідно до Договору факторингу - Фактор, надалі по тексту - Позивач) було укладено Договір факторингу №11.

Відповідно до вищезазначеного договору Клієнт відступив Факторові свої права Вимоги Заборгованості по Кредитних договорах від Боржників, які зазначені у Реєстрі заборгованостей Боржників, право, на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор набув права Вимоги такої заборгованості від Боржників.

Відповідно до п.п. 2.2 Договору факторингу з моменту відступлення Клієнтом Факторові Права Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Факторові.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно ч. 1 до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Умовами укладеного 02.02.2012 року договору факторингу № 11 не передбачено право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Оформляючи відступлення права вимоги, банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання.

Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та в валюті, визначеними кредитним договором.

Судовий збір у розмірі 364,07 грн. сплачено позивачем відповідно до платіжного доручення № 179 від 18.09.2014 р.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до п.3.1 договору позичальник зобов'язується погасити заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок НОМЕР_2 щомісяця, через касу банку згідно додатку № 1, що є невід'ємною частиною даного договору, крім випадків передбачених п. 3.8, 3.9 та 5.1.4 даного договору

Відповідно до додатку № 1 відповідач по графіку погашення кредиту та сплати відсотків, зобов'язаний до 20 числа кожного місяця сплачувати по 606,87 грн. Відповідно до цього ж додатку № 1 останнім строком погашення заборгованості визначено 15.08.2011 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту с право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Зі змісту договору не вбачається, що банк продовжував строк позовної давності.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року № 6-20цс14 вбачається, що аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа, в даному випадку з 15.08.2011 року, а отже до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає черговий платіж у розмірі 606,87 грн.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 6,19 грн.

Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам кредитного договору, укладеного між сторонами та підлягає частковому задоволенню, з урахуванням вищевикладеного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-60, 81, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України

В и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" заборгованість у розмірі 606,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" судові витрати в сумі 6,19 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СуддяД. О. Гонтар