Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лаптєва М. В.

при секретарі - Хміль О. М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Словянської міської ради за участі третьої особи комунального підприємства БТІ про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

03.11.2014 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з уточненим в ході розгляду справи позовом до Словянської міської ради за участі третьої особи комунального підприємства БТІ про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на те, що 1 травня 1995 року між ЖЕО м. Слов'янська та приватним підприємством «Універсал» був укладений договір оренди № 220/2, згідно якого ПП «Універсал» орендувало 15 кв.м в частині будинку АДРЕСА_2 під склад. Директором ПП «Універсал» був батько позивачки - ОСОБА_4. У 2000 році батько позивачки за власні кошти відремонтував частину будинку АДРЕСА_2, яка згідно інвентаризаційних документів є квартирою № 1 загальною площею 49 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. Позивачка з 2000 року та по теперішній час проживає у вищевказаній квартирі АДРЕСА_2 Разом з позивачкою за вищезазначеною адресою, по день смерті проживав і її батько. Особові рахунки по оплаті комунальних послуг були оформленні на їм'я її батька, після смерті якого позивачка продовжує оплачувати комунальні послуги. За життя батько позивачки займався питанням приватизації квартири, однак не встиг оформити всі необхідні документи. Право власності на 9/10 часток житлових будинків «А-1», «Б-1» розташованих в АДРЕСА_2 зареєстровано за П'ятим домоуправлінням . Квартира № 1 в житловому будинку «А-1» входить до складу вказаних 9/10 часток. На теперішній час П'яте домоуправління ліквідовано, а вищезазначене домобудівництво АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КП «ЖЕК №7».

Оскільки позивачка з 2000 року та по теперішній час відкрито проживає в АДРЕСА_2, та користується нею, робила ремонт квартири, а відповідач ніяких робіт по ремонту та обслуговуванню вказаного домоволодіння не здійснював, не вимагав виселення позивачки з будинку, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 4/25 часток домоволодіння АДРЕСА_2 які складаються із частини житлового будинку літера «А-1», квартира № 1 житловою площею 31,7 кв.м, загальною площею 49,0 кв.м. та 1/6 частки сараю літера «Г».

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_1 який діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, навів доводи аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач Словянська міська рада до судового засідання не з'явилися, надавши до суду заяву з клопотанням слухати справу без участі їх представника. Просили винести рішення на розсуд суду.

Третя особа КП «БТІ» до судового засідання не з'явилися, надавши до суду заяву з клопотанням слухати справу без участі їх представника. Не заперечували проти задоволення позову. Просили винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивачка ОСОБА_2 на протязі більше десяти років проживає в АДРЕСА_2. Зазначила, що позивачка доглядала свого батька.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в спірній квартирі АДРЕСА_2 більше десяти років живе позивачка ОСОБА_2

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне.

1 травня 1995 року між ЖЕО м. Слов'янська та приватним підприємством «Універсал» був укладений договір оренди № 220/2, згідно якого ПП «Універсал» орендувало 15 кв.м в частині будинку АДРЕСА_2 під склад, що підтверджується типовим договором оренди нежилих приміщень № 220/2 від 01.05.1995 року (а.с. 8-9) Директором ПП «Універсал» був батько позивачки - ОСОБА_4. У 2000 році ОСОБА_4 за власні кошти відремонтував частину будинку АДРЕСА_2, яка згідно інвентаризаційних документів є квартирою № 1 загальною площею 49 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. Позивачка з 2000 року та по теперішній час проживає у вищевказаній квартирі АДРЕСА_2 Особові рахунки по оплаті комунальних послуг були оформленні на їм'я її батька, після смерті якого позивачка продовжує оплачувати комунальні послуги. За життя ОСОБА_4 займався питанням приватизації квартири, однак не встиг оформити всі необхідні документи. Право власності на 9/10 часток житлових будинків «А-1», «Б-1» розташованих в АДРЕСА_2 зареєстровано за П'ятим домоуправлінням на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.1958 року. Квартира № 1 в житловому будинку «А-1» входить до складу вказаних 9/10 часток.

На теперішній час П'яте домоуправління ліквідовано, що підтверджується листом Словянської міської ради № 01.01.07/183 від 28.01.2015 року.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, реєстру прав власності на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_2 - відомості відсутні.

Позивачка з 2000 року та по теперішній час відкрито проживає в АДРЕСА_2, та користується нею, робила ремонт квартири, а відповідач ніяких робіт по ремонту та обслуговуванню вказаного домоволодіння не здійснював та не вимагав виселення позивачки з будинку. Вищевказані обставини підтверджуються актом № 451 від 08.11.2013 року керівника мікрорайону «Центр 2» (а.с. 12) та поясненнями свідків даними в судовому засіданні.

Отже, на думку суду, факт добросовісного заволодіння, відкритого, безперервного володіння квартирою АДРЕСА_2 позивачкою ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю доведений.

Відповідно до п.9 роз'яснень наданих в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від.07.02.2014року, зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Згідно приписів ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майном через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності ( ч. 3 ст. 344 ЦК). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду ( ч.4 ст. 344 ЦК).

Відповідно до п. 11 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі, а також на безхазяйну річ.

Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та про їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 344, 392 ЦК України п. 9, 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Словянської міської ради за участі третьої особи комунального підприємства «БТІ» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, за набувальною давністю право власності на 4/25 часток домоволодіння АДРЕСА_2 які складаються із частини житлового будинку літера «А-1», квартира № 1 житловою площею 31,7 кв.м, загальною площею 49,0 кв.м. та 1/6 частки сараю літера «Г».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду М. В. Лаптєв