Справа № 344/1172/15-ц
Провадження № 4-с/344/25/15
У Х В А Л А

30 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з матеріалами скарги Державного підприємства ,,Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру, заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в особі державного виконавця заступника начальника ОСОБА_1 на дії державного виконавця - заступника начальника ОСОБА_1П при винесенні постанов про стягнення з боржника виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій,

В С Т А Н О В И В:

ДП ,,Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру звернулось до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на дії державного виконавця - заступника начальника ОСОБА_1П при винесенні постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в порядку визначеному розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України та Законом України Про виконавче провадження.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів, оскаржуються дії державного виконавця заступника начальника ОСОБА_1П при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, скасування постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Згідно з п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У відповідності до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.384 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється відповідно до розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.ст.28, 41 Закону України ,,Про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору.

Постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору належить до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України ,,Про виконавче провадження витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту п.7 ч. 2 ст.17 Закону України ,,Про виконавче провадження та розяснень викладених в п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 ,,Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Аналогічні розяснення викладені в п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби. Судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дану скаргу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд також звертає увагу скаржника на те, що йому слід звернутись з позовом до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою Державного підприємства ,,Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру, заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в особі державного виконавця заступника начальника ОСОБА_1 на дії державного виконавця - заступника начальника ОСОБА_1П при винесенні постанов про стягнення з боржника виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородовський С.О.