Провадження № 2/760/7250/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 листопада 2015року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
08.09.2015 року позивачі звернулися з вищезазначеним позовом та просили суд постановити рішення про визнання ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1.
Свої вимоги мотивують тим, що спірне житло належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло видане 14.07.1994 року АТ Фірмою «Укргазбуд», згідно з розпорядженням №186 від 14.07.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 19.06.2007 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. і зареєстроване в реєстрі за № 5-3185.
Зазначають, що відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованим у вищезгаданій квартирі з 27.05.2009 року.
Між тим зазначають, що відповідач у спірну квартиру не вселявся і не проживав в ній, особистих його речей в квартирі немає, комунальні платежі не сплачує, квартирою не цікавиться та не з'являється з місцем реєстрації.
Позивачі вважають, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше року, чим порушує права позивачів, як власників квартири.
Враховуючи вищевикладене, просили позов задовольнити.
В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд заслухавши думку позивачів, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане 14.07.1994 року АТ Фірмою «Укргазбуд», згідно з розпорядженням №186 від 14.07.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 19.06.2007 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. і зареєстроване в реєстрі за № 5-3185 (а.с.6-7).
Як вбачається з довідки Форми №3 від 17.08.2015 року у спірній квартирі на даний час зареєстровані: ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_3, (відповідач) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 ( (а.с.5).
В судовому засіданні позивачі пояснили, що відповідач не є членом сім'ї позивачів, а відповідача було зареєстровано за спірною адресою на прохання останнього з метою працевлаштування в м.Києві. Зазначили, що у спірну квартиру відповідач не вселявся і не проживав в ній, речі відповідача у квартирі відсутні, жодних перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинилися.
Також зазначили, що відповідач не цікавиться спірною квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. В зв'язку з чим позивачі сплачують всі необхідні платежі, які нараховуються і на відповідача.
Дані обставини також підтверджуються актом від 25.08.2015 року, з якого вбачається, що в спірній квартирі відповідач - ОСОБА_3 не проживає з 2010 року (а.с.9).
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ч.2,3 ст. 156 ЖК України, за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині другій ст.64 цього Кодексу.
Згідно ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку , що відповідач втратив право користування спірною квартирою, оскільки він без поважних причин не проживає у спірному житлі понад рік.
Вбачається, що в розумінні вимог чинного законодавства, відповідач не є членом сім'ї позивачів, тобто власників житла.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні понад рік, позивачі жодних перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинили.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не цікавиться спірною квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів.
Оцінюючи матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад рік без поважних причин.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачів витрати пов'язані з розглядом справи у розмірі 243, 60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 321, 383, 405 ЦК України, ст. 64, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 3,4,10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 121,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.
Суддя: