Справа № 466/4887/12 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/6853/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2015 року у справі за поданням Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ про виділення ідеальної частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2015 року подання задоволено. Виділено 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 - боржнику за виконавчим листом 2/1328/1858/12 від 21.03.13 р., виданим Шевченківським районним судом м. Львова.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що не погоджується із постановленою ухвалою в повному обсязі, оскільки районним судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок чого суттєво порушуються його законні права та інтереси членів його сім'ї. Вважає, що суддя не дослідивши питання технічної можливості виділу частки не мала підстав виносити ухвалу про виділення 1/4 частки у квартирі АДРЕСА_1. Також покликається на те, що його ситуація підпадає під дію положень п.2 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2015 року і постановити нову ухвалу, згідно якої зобов'язати Шевченківський ВДВС ЛМУЮ на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» провадження стосовно боржника ОСОБА_2 по даному виконавчому листу закінчити і скерувати виконавчий документ за належністю до ДВС у Миколаївському районі Львівської області для звернення стягнення із заробітної плати за місцем праці боржника ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що Шевченківський ВДВС ЛМУЮ звернувся до суду з поданням у якому просить визначити 1/4 частину, що належить боржнику - ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 для подальшої її реалізації на аукціоні. (а.с. 174-175)

Як вбачається із виконавчого листа № 2/1328/1858/12 виданого 21.02.2013р. Шевченківським районним судом м. Львова стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ АКБ «Львів», достроково заборгованість за кредитним договором № 2007/03/88 від 10.10.2007 року в загальній сумі 136 276, 40 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 05.06.2012р. становить 17 055, 87 дол. США. (а.с. 176)

02.06.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/1328/1858/12 від 21.03.2013р. виданого Шевченківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ «Львів» 136 276, 40 грн. заборгованості. (а.с. 177)

Як вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру від 06 червня 2011 року та витягу про державну реєстрацію прав від 17.10.2011р. квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 195-196)

Згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2. (а.с. 179 зворот)

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та зацікавлених осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з обов'язковим викликом у судове засідання не лише державного виконавця, боржника, стягувача й прокурора (у випадках здійснення останнім представництва інтересів громадянина або держави в суді), а й учасників спільної власності на майно та з додержанням вимог ст. 29 ЦПК України щодо допустимості засобів доказування.

Зі змісту даних положень вбачається, що питання про визначення частки боржника у спільній власності розглядається судом у судовому засіданні з обов'язковим повідомленням про час і місце такого засідання сторін (державного виконавця, боржника, стягувача) та заінтересованої особи, тобто учасників спільної власності на майно.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Однак з матеріалів справи вбачається, що розгляд подання державного виконавця ВДВС Шевченківського МУЮ в суді відбувся без належного повідомлення про судове засідання ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як співвласників квартири АДРЕСА_1, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що суд повідомляв їх про час і дату судового засідання на якому розглядалось вищенаведене подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена районним судом з порушенням порядку, встановленого для вирішення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у спільному майні, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2015 року підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Н.Л. Шумська