Провадження №2/592/122/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., при секретарі Кучерявій Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 18.09.2014 р. дізнався від відповідача, що нібито має з останньою договірні відносини від 17.10.2011 р., а саме: договір позики. Позивач зазначає, що хоче з'ясувати наявність договору позики від 17.10.2011 р. та визнати його недійсним, оскільки сам не підписував з відповідачем вище зазначеного договору. Тому позивач просить визнати договір позики від 17.10.2011 р. недійсним.

Позивач та його представник в судовому засіданні дали пояснення аналогічні вищевикладеному, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив суду, що ніякого договору між сторонами не існує. Є лише договір між відповідачем та юридичною особою, де позивач був директором. А тому в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору позики недійсним.

Згідно ст. 1046 ЦК України, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Представник відповідача в судовому заперечував про наявність укладення між сторонами договору позики від 17.10.2011 р. та заперечував про передачу відповідачем позивачеві, як фізичній особі, грошових коштів або інших речей.

Як убачається з матеріалів справи докази на підтвердження наявності оскаржуваного договору - відсутні.

За таких обставин, суду не надано доказів на підтвердження укладення між сторонами договору позики та в матеріалах справи відсутній відповідний договір позики від 17.10.2011 р., тобто відсутній предмет спору.

Враховуючи, що договір позики між сторонами не укладався, то за таких обставин суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. ст. 10, 11, 57-60, 62, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Б. Князєв