Справа № 369/7942/14 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/624/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній
Категорія 58 28.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: кооператив індивідуальних забудовників «Яблуневий», інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про захист прав та інтересів шляхом перебудови (знесення) незаконного будівництва та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити перебудову, скасування Декларації про початок будівельних робіт від 06 листопада 2013 року.

В обгрунтування позову зазначили, що позивачі є сусідами та власниками житлових будинків на території кооперативу індивідуальних забудовників «Яблуневий» в смт. Чабани.

Влітку 2013 року відповідач ОСОБА_1 придбав суміжну із позивачами земельну ділянку площею 0,1130 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та одразу розпочав будівництво чотирьохповерхового житлового будинку площею більше 550 кв.м. під розміщення готелю.

Зазначають, що внаслідок проведення відповідачем такого будівництва, інтересам позивачів була завдана шкода. Так, зокрема, відстань від новозбудованої будівлі до господарського блоку, розташованого на земельній ділянці позивача ОСОБА_2 становить близько 3 метрів, що є порушенням мінімально допустимих протипожежних відстаней, встановлених вимогами таблиці № 1 додатку до ДБН 360-92**.

Окрім того, тінь від побудованої відповідачем будівлі погіршує інсоляцію земельної ділянки ОСОБА_4

Крім того, відстань від будівлі відповідача до вікон спальні будинку, що належить ОСОБА_3 становить усього 6 м., що є порушенням норм п. 3.13 ДБН 360-92**.

Позивачі зазначають, що будівля по АДРЕСА_1 побудована відповідачем із суттєвим відхиленнім від вимог Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 06.09.2013 за № 173 та по своїм характеристикам не відповідає даним, що містяться в Декларації про початок будівельних робіт.

Заперечуючи проти позову, у вересні 2014 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії.

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просив суд заборонити до набрання рішення у справі законної сили будь-яким особам здійснювати будівельні, монтажні чи оздоблювальні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1, кадастровий номер :04:003:0234, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

В обґрунтування заяви послався на те, що незважаючи на акти та приписи Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області, якими встановлені порушення містобудівного законодавства при проектуванні та будівництві об'єкта нерухомості по АДРЕСА_1, допущені ОСОБА_1, він продовжує проводити активні будівельні роботи на об'єкті.

Вважає, що до постановлення та набрання законної сили рішення у даній справі відповідач матиме можливість звести на своїй ділянці об'єкт незаконного будівництва з порушенням містобудівних норм і правил, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення, призведе до виникнення нового цивільного спору, завдасть шкоди його правам та інтересам, на відновлення яких потрібно затратити значний час і кошти.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2014 року заяву задоволено частково. Заборонено до набрання рішення у справі законної сили ОСОБА_1 здійснювати будь-які будівельні, монтажні чи оздоблювальні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1, кадастровий номер :04:003:0234, яка належить на праві власності ОСОБА_1

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви в повному обсязі, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів для забезпечення виконання позову може утруднити виконання рішення або зробити його виконання неможливим.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, зі змісту заяви про забезпечення позову, висновок про наявність вищезазначених обставин зробити не можна.

Звертаючись до суду, позивачі просять зобов'язати ОСОБА_1 здійснити перебудову незавершеного будівництвом об'єкта нерухомості по АДРЕСА_1 та скасувати Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 06.11.2013 року.

Однак, з матеріалів справи, зокрема з декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 18 липня 2014 року, вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1, визнаний закінченим будівництвом і готовим до експлуатації. (а.с. 80-84)

11.08.2014 року Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області відповідачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 550,8 кв.м. та житлвою площею 277,1 кв.

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув та не надав належної оцінки при розгляді питання про забезпечення позову.

Крім того, в своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 посилається на можливе незаконне будівництво нового об'єкту на земельній ділянці відповідача з порушенням містобудівних норм і правил, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення та призведе до виникнення нового цивільного спору. Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не врахував, що вказані обставини не є предметом позову.

За таких обставин, суд першої інстанції, порушивши порядок, встановлений для вирішення питання про забезпечення позову, передчасно дійшов висновку про задоволення заяви.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній поршив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307,312-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2014 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: