Номер провадження: 22-ц/785/348/15
Головуючий у першій інстанції Бичковський Є. Л.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 та Об'єднання громадян садівничого товариства "Виноградар" - Севердіна М.С. на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Об'єднання громадян садівничого товариства "Виноградар" про зобов'язання привести земельну ділянку у придатний для використання стан та її звільнення,-

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0800 га, що розташована: АДРЕСА_1, а відповідачка самовільно захопила частину належної йому земельної ділянки площею 0,0052 га.

На підставі зазначеного позивач просив зобов'язати ОСОБА_3 звільнити та привести до стану придатного для використання за цільовим призначенням самовільно захоплену земельну ділянку площею 0,0052 га, а також стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у розмірі 229,4 грн. та витрати на проведення геодезичної зйомки у розмірі 1499 грн..

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 привести земельну ділянку площею 0,0052 га, яка є частиною належної на праві власності ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0800 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:002:2999, у придатний для ведення садівництва стан та звільнити її для передачі ОСОБА_5. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_3 та представник Об'єднання громадян садівничого товариства "Виноградар" - Севердін М.С. подав до суду апеляційні скарги, в яких просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційних скарг, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3 протиправно захопила частину земельної ділянки позивача розміром 0,0052 га, та встановила на неї огорожу.

Однак колегія суддів повністю не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08 червня 2012 року, позивачу ОСОБА_5 на праві власності належить призначена для ведення садівництва земельна ділянка площею 0,0800 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, про що у державному акті серія № 363780 від 05 серпня 2011 року нотаріусом зроблено відповідну відмітку та це зареєстровано у поземельній книзі 10.12.2012 року (а.с. 6,7, т.1).

На підставі договору купівлі-продажу від 25 листопада 2011 року, відповідачці ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,061 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, про що у державному акті серія ЯГ № 957972 від 19 квітня 2007 року зроблено відповідну відмітку та це зареєстровано у поземельній книзі 16 грудня 2011 року (а.с.25,26,т1).

18 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до начальника Державної інспекції сільського господарства в Одеській області із заявою про захоплення частини його земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с.8,т.1).

З листа Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 11 жовтня 2013 року вбачається, що для перевірки заяви позивача фахівцями Держсільгоспінспекції було здійснено виїзд на місцевість та встановлено, що земельна ділянка, якою користується ОСОБА_3, огороджена парканом та на ній здійснюється будівництво. З метою здійснення геодезичної зйомки та встановлення фактичної площі земельної ділянки ОСОБА_3, виносу в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки відповідача, Держсільгоспінспекція направила відповідний запит до ДП "Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою". Згідно з отриманими відповіддю та кадастровим планом встановлено, що фактична загальна площа земельної ділянки ОСОБА_3 становить 0,0713 га,що на 0,0103 га більше ніж передбачено договором купівлі-продажу земельної ділянки В натурі наявний факт накладення земельної ділянки ОСОБА_3 на земельну ділянку позивача на площі 0,0052 га у зв'язку із розширенням земельної ділянки та встановленням металевої огорожі на фундаменті (а.с. 9-10,т.1).

Зазначені обставини підтверджуються листом ДП "Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою" від 09 жовтня 2013 року № 3531 та доданим до нього планом геодезичної зйомки земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.11, 12,т.1).

Як зазначив представник ОСОБА_3 та ОГСТ "Виноградар" - Севердін М.С. земельна ділянка НОМЕР_1, власником якої є ОСОБА_3, розташована на території ОГСТ "Виноградар", який є єдиним власником та розпорядником земельної ділянки площею 29,3 га на підставі рішення № 14 ХІХ сесії Таїровської селищної ради від 18.02.1993 року(а.с.46, т.1).

Рішенням правління ОГСТ "Виноградар" від 05.06.2013 року із земель загального користування садівничого товариства ОСОБА_3 було надано дозвіл на тимчасове користування земельною ділянкою площею 0,0099 га, а тому спірна земельна ділянка площею 0,0052 га, якою тимчасово користується ОСОБА_3, є невід'ємною частиною колективної власності ОГСТ "Виноградар", що, на його думку, підтверджується генеральним планом (а.с.24, т.1).

У суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 та ОГСТ "Виноградар" - Севердіним М.С. для підтвердження своїх доводів було заявлено клопотання про проведення судової земельно-технічної експертизи. Зазначене клопотання було задоволено, та перед експертами були поставлені слідуючи питання:

1. чи співпадає місцезнаходження межових знаків, які зображенні на місцевості (№ 20, № 21) із координатами поворотних точок Т 143 (Rp 20) та Т 142 (Rp 21) зовнішніх меж смт. Таїрове, зазначених у Каталогу зовнішніх меж смт. Таїрове за кроками відповідних межових знаків (№ 20, № 21)?

2. у разі виявлення розбіжностей вказати лінійні відхилення та відхилення згідно осей координат (Х, У)?

3. чи являються репери (бетонні стовпи) №№ 20-21, закопані на місцевості і зазначені в документації з землеустрою смт. Таїрове під номерами Т 143 (Rp 20) та Т 142 (Rp 21), поворотними точками зовнішніх меж селища смт. Таїрове, вздовж яких пролягає межа між смт. Таїрове і земельною ділянкою ОГСТ "Виноградар"?

4. чи накладається земельна ділянка ОСОБА_5 на територію ОГСТ "Виноградар", яка площа накладання та лінійні проміри до межі ОГСТ "Виноградар"?

З висновку судової земельно-технічної експертизи № 2995/24 від 10.11.2014 року вбачається, що у результаті порівняння геодезичних даних технічного звіту по кадастрової зйомки в Одеській області Овідіопольського району смт. Таїрове, ОГСТ "Виноградар" (координування межових знаків rp20, rp21), виконаного ФОП ОСОБА_7 у 2014 році, фактичні координати межових знаків rp20, rp21 та каталогів координат смт. Таїрове встановлено, що координати точок не співпадають.

З урахуванням даних, отриманих у ході дослідження по першому та другому питанню, беручи до уваги виявлені невідповідності координат, репери (бетонні стовпчики), закопані на місцевості, не є поворотними точками земельної ділянки смт. Таїрове. В результаті досліджень встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_5 має накладення на земельну ділянку ОГСТ "Виноградар" по спільній межі площею 12 кв.м. з лінійними промірами до межі ОГСТ "Виноградар" в точці А на 0,55 м. і в точці Г на 0,57 м.. При цьому згідно кадастрових даних земельна ділянка ОСОБА_5 перебуває за межами смт. Таїрове. Графічно земельна ділянка ОСОБА_5 відображена в додатку № 3 (а.с.115-121, т.2).

З зазначеного додатку № 3 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_5 накладається на земельну ділянку ОГСТ "Виноградар" на глибину 0,57 м. в точці Г, та на 0,42 м. в центральній частині лінійного проміру спільної межі земельної ділянки ОСОБА_5 та ОГСТ "Виноградар".

При цьому площа накладання земельної ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку ОГСТ "Виноградар" складає 0,01494 га, з яких 0,01374 га - самовільно зайнятих ОГСТ "Виноградар", часткою з якої користується ОСОБА_3 та згідно з додатком № 3 від точки Г займає земельну ділянку позивача на глибину 5,39 м..

Твердження представника відповідачів про те, що висновки експертизи ґрунтуються на недосліджених судом та сумнівних доказах по справі, а тому є помилковими, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначене суперечить матеріалам справи.

Крім того, зазначена справа, наряду з іншими доказами, які є в матеріалах справи, була предметом дослідження суду та експертів, висновки яких, з урахуванням досвіду роботи та кваліфікації експертів, не викликають сумнівів у суду апеляційної інстанції.

Усі матеріали та документи, які наявні в матеріалах справи були судом апеляційної інстанції досліджені, та їм була надана оцінка у ході розгляду справи.

Відстань, на якому паркан ОСОБА_3 знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_5 становить 9,59 м. Середня глибина накладання земельної ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку ОГСТ "Виноградар" складає 0,495 м. (0,57+0,42). Площа накладання земельної ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку ОГСТ "Виноградар" складає 4,75 м. (0,495*9,59).

Таким чином, площа спірної земельної ділянки, яка підлягає звільненню дорівнює 0,004725 га (52-4,75=47,25 кв.м.), що підтверджується розрахунками, наданими позивачем, правильність яких відповідачами не спростована.

Усе вищезазначене свідчить про те, що відповідачка ОСОБА_3 дійсно зайняла частину земельної ділянки позивача площею 0,004725 га, а ні 0,0052 га.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи викладене та з урахуванням судової земельно-технічної експертизи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру земельної ділянки, яка підлягає звільненню ОСОБА_3 та передачі ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 та Об'єднання громадян садівничого товариства "Виноградар" - Севердіна М.С. задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 березня 2014 року змінити.

Викласти резолютивну частині рішення наступним чином: "Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково. Зобов'язати ОСОБА_3 привести земельну ділянку площею 0,004725 га, яка є частиною належної на праві власності ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0800 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:002:2999 у придатний для ведення садівництва стан, та звільнити її для передачі ОСОБА_5, шляхом перенесення паркану ОСОБА_3 з земельної ділянки ОСОБА_5 на відстань 5,39 м. до тильної межі ділянки ОСОБА_5.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.".

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

В.І. Сватаненко