АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Одринської Т.В.,

суддів: Акопян В.І., Лобова О.А. ,

при секретарі: Гнатюк О.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з позовом до ОСОБА_3, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини зі всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час, а саме за три роки, що передують пред'явленню позову до суду. Посилалась на те, що відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання сина не надає. В подальшому змінила позовні вимоги, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2015 року виправлено описку, допущену в заочному рішенні суду від 16 грудня 2014 року, вказавши позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції його в апеляційному порядку оскаржила позивач. В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати заочне рішення Октябрського районного суду від 16 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні її позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина за минулий час, а саме за три роки, що передували пред'явленню позову до суду; відмови у негайному виконанні рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та ухвалити нове про задоволення цих позовних вимог. В іншій частині заочне рішення місцевого суду просить залишити без змін. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення не вбачає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Такий висновок місцевого суду ґрунтується на вимогах закону, відповідає встановленим обставинам справи та є правильним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 липня 2007 року позивач народила сина ОСОБА_4 (а.с.9), про що в Книзі реєстрації народжень Октябрського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 14 серпня 2007 року зроблено актовий запис № 763. У свідоцтві про народження батьком дитини зі слів матері був зазначений ОСОБА_5.

У липні 2014 року відповідач звернувся до місцевого суду з позовом про визнання батьківства. Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2014 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання батьківства залишено без розгляду у зв'язку із мирним вирішенням спору. Позивач самостійно внесла зміни до актового запису про народження сина, зазначивши батьком дитини ОСОБА_3. ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні матері, відповідач коштів не виділяє, інтересами дитини не цікавиться.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Врахувавши всі обставини, місцевий суд обґрунтовано стягнув з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минули три роки місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів та матеріально не утримував дитину за вказаний період.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, не є підставою для його зміни чи скасування.

Місцевим судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини по справі, а також досліджені надані сторонами докази, на підставі яких судом постановлено правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги не містять у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції. За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська