справа № 208/2418/14-ц
№ провадження 2-о/208/3/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи: Заводського РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Берковської Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Заводський РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області «Про встановлення факту, що має юридичне значення», -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт його проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що, він народився ІНФОРМАЦІЯ_1. у с.Амасія Амасійського району Республіки Вірменія. 15 грудня 1988 року в одинадцятирічному віці разом із сім'єю він був евакуйований до м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, і, з цього часу не проживав за місцем своєї реєстрації в с. Амасія Амасійського району Республіки Вірменія. Звернувшись до Заводського РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про видачу йому паспорта громадянина України на підставі п.1 ст.3 ЗУ «Про громадянство України», він отримав письмову відмову із посиланням на те, що, ним не доведено факт його проживання на території України станом на 24.08.1991 року, та рекомендацію звернутись до суду для встановлення даного факту. Враховуючи, що, встановлення факту його проживання на території України станом на 24.08.1991 року є підставою для набуття ним громадянства України, просить суд встановити даний факт, який підтверджується поясненнями свідків та довідкою, наданою головою велично-квартального комітету Баглійського району м. Дніпродзержинська.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої сторони: Заводського РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Берковська Л.Г. суду пояснила, що, за заявою заявника ОСОБА_1 Заводським РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області проведено перевірку та встановлено, що, заявник є громадянином Республіки Вірменія, що, в свою чергу, перешкоджає йому отримати громадянство України.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що, до м. Дніпродзержинська він приїхав разом із родиною із с.Амасія Республіки Вірменія у грудні 1988 року. З грудня 1988 року до травня 1989 року його родина мешкала в профілакторії у м. Дніпродзержинську, де також мешкала і родина заявника. Після того, як їх розселили, його родина підтримувала стосунки із родиною заявника, і йому відомо, що, у 1991 році заявник проживав на території України.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що, він, як і сім'я заявника, приїхав до м. Дніпродзержинська в 1989 році, а потім повернувся до Вірменії. В 1991 році він знов приїхав до м. Дніпродзержинська, й може підтвердити, що у цей час заявник мешкав на території України.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що, вона працює на підприємстві «ДніпроАзот», і, з родиною заявника познайомилась в профілакторії «ДніпроАзот» у 1989 році. Родина заявника деякий час проживала в профілакторії, а потім в гуртожитку, та інших місцях у м. Дніпродзержинську.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що, вона є матір'ю заявника, й може підтвердити, що, до м. Дніпродзержинська вона приїхала із заявником у 1988 році після землетрусу у Вірменії. Одразу вони проживали у профілакторії міста, а у 1991 році вони мешкали за адресою АДРЕСА_1.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що, він, з 1988 року мешкає за адресою: АДРЕСА_2, тобто на вулиці, сусідній з АДРЕСА_1, і може підтвердити, що, у 1991 році заявник мешкав за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїми родичами.

Вислухавши заявника та представника заінтересованої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пп..1,2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про громадянство України» N 2235-III від 18.01.2001р., громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п.8 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президент України N 215/2001 від 27.03.2001р., для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

З вищенаведеного суд вбачає що, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), або набрання чинності зазначеним вище Законом України.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, факт проживання заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України станом на 24.08.1991 року підтверджується поясненнями свідків, а також довідкою, наданою головою вулично-квартального комітету № 12 Виконавчого комітету Баглійської районної ради у м. Дніпродзержинську (а.с.24, 62), що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що дана заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, встановлення в судовому порядку вищезазначеного факту надасть у подальшому право відповідним органам вирішувати питання щодо надання громадянства України заявнику.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 4, 209, 212-215, 234, 256 ЦПК України, ЗУ «Про громадянство України» N 2235-III від 18.01.2001р., суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Заводський РВ у м. Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області «Про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України станом на 24.08.1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.