Справа № 492/865/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
13 січня 2015 року м.Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,
при секретарі - Рябчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх спільного доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00грн., з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони розірвали шлюб, мають спільного доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Позивачка вказує на те, що їй одній важко утримувати дитину, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
У судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх повністю. Крім того, позивачка просила суд про розгляд справи в її відсутність. Також позивачка в заяві зазначила, що в разі неприбуття в судове засідання відповідача, згодна на прийняття заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, надсилалися судові повістки про виклик до суду на 26.06.2014р. 09 год. 15 хв., 14.08.2014р. 13 год. 15 хв., 17.09.2014р. 13 год. 15 хв., 10.10.2014р. 13 год. 30 хв., однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень вони повернуті за закінченням терміном зберігання, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 с. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином.
Враховуючи вказані факти, згоду позивачки, що викладена у її письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком батьків утримувати малолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 14.10.2013р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с. 6-7). Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком вказаний ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с. 4). З довідки № 620 від 12.05.2014р., виданої Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області вбачається, що донька проживає разом з матір'ю (а.с. 8).

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до роз'яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про її народження та не заперечувалося відповідачем, тому, проживаючи окремо, відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що не зважаючи на те, що шлюб між сторонами розірваний, в наявний час вони проживають окремо один від одного, відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, проживаючи окремо, зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину, яка проживає з матір'ю до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які відповідач повинен виплачувати на користь позивачки на утримання дитини до її повноліття, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, на стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, приймаючи до уваги обов'язок батька дитини утримувати свою дитину, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягувати аліменти з батька неповнолітньої ОСОБА_3 на користь позивачки на утримання дитини в розмірі зазначеному позивачкою, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. ч. 3 ст. 181, ст. ст. 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 6, 15, 30, 62, 84, 88, 197, 208, 213, 214, 215, 224-226, 228, 233, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заявою ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання якого зареєстроване в АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 13 травня 2014 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.