Справа №489/3135/13-ц 19.03.2015 19.03.2015 19.03.2015
Провадження № 22ц/784/561/15 Суддя першої інстанції Кокорєв В.В.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу

Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2015 року,

постановлену за скаргою

ОСОБА_2 на дії держаного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС),

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на неправомірні дії Ленінського ВДВС щодо визначення суми його заборгованості з аліментів з урахуванням середньої заробітної плати для даної місцевості та відмови у прийняті довідки про розмір заробітної пати за вих.№2/3 від 18 листопада 2014 року.

Обгрунтовуючи вимоги, він зазначав, що у Ленінському ВДВС відкрито виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей. 17 листопада 2014 року державний виконавець надав йому довідки розрахунку його заборгованості по аліментам за 2013 рік та за вересень 2014 року, виходячи з розміру заробітної плати для даної місцевості.

19 листопада 2014 року він приніс в державну виконавчу службу пояснення та довідку про роботу, що було підставою для перерахування боргу. Однак, державний виконавець відмовився прийняти ці документи та перерахувати борг, що є неправомірним.

Посилаючись на це, скаржник просив, визнавши вказані дії неправомірними, зобов'язати Ленінський ВДВС прийняти в роботу довідку від 18 листопада 2014 року, здійснити перерахунок його заборгованості з аліментів з урахуванням отриманої заробітної плати в період, за який не стягувалися аліменти та заробітної плати на момент здійснення розрахунку.

Представник Ленінського ВДВС, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити ухвалу суду без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 05 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2/489/1557, виданого 04 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісячно, аліментів на утримання двох дітей, в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2013 року і до досягнення дітьми повнолітнього віку (а.с. 80).

Державним виконавцем було зроблено два розрахунки заборгованості, від 25 лютого та 26 жовтня 2014 року. Заборгованість обчислена із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за період з квітня 2013 року по січень 2014 року та з січня 2014 року по вересень 2014 року відповідно (а.с.81-82).

17 листопада 2014 року державним виконавцем ОСОБА_2. були вручені розрахунки заборгованості та складено акт про те, що боржник відмовився давати письмові пояснення щодо несплати аліментів та його зобов'язано з'явитися до відділу 19 листопада 2014 року (а.с. 103). В той же день ОСОБА_2 подав через канцелярію відділу заяву про надання йому можливості зробити копії з виконавчого провадження (а.с. 86). Довідок або заяв про неправильність розрахунку та перерахунок заборгованості боржником за виконавчим провадженням в канцелярію відділу не подавалося.

19 листопада 2014 року ОСОБА_2 надана можливість на його прохання зробити фотокопії документів виконавчого провадження. Зробивши копії, ОСОБА_2 залишив в канцелярії відділу заяву про заміну державного виконавця з посиланням , в тому числі на те, що він відмовляється приймати від нього документи, що стосується справи. Довідок про заробітну плату або письмових пояснень він не надав (а.с. 87).

Відповідно до Порядку роботи з документами в органах держаної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року за № 2274/5,заяви ( клопотання) та скарги, що скеровуються сторонами виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають реєстрації в органах державної виконавчої служби в загальному порядку,передбаченому для вхідної кореспонденції (тобто через відділ діловодства), та приєднуються до матеріалів виконавчого провадження разом з документами за наслідками їх розгляду.

Встановивши, що ні заяви про проведення перерахунку, ні довідки про роботу станом на 19 листопада 2014 року ОСОБА_2 державному виконавцю у встановленому порядку не надав, суд дійшов правильного висновку, про відсутність правових підстав визнавати дії державного виконавця неправомірними та покладати на нього в судовому порядку обов'язок по прийняттю довідки в роботу та перерахунок заборгованості на її підставі. За такого, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги.

Доводи в апеляційній скарзі суперечать доказам у справі.

Зі змісту скарги виходить, що скаржник вважає неправильним розрахунки заборгованості внаслідок неприйняття його довідки та пояснень про роботу у спірний період. У зв'язку з чим, він просить зобов'язати Ленінський ВДВС прийняти довідку про його роботу в ТОВ «Юрідична фірма «Ровіам».

Між тим, довідка має вихідний номер 2/3 від 18 листопада 2014 року (а.с. 28). Тому 17 листопада 2014 року вона не могла бути надана державному виконавцю для проведення перерахунку.

Як було згадано вище, скаржник не надав достовірних доказів про те, що йому було відмовлено в прийнятті довідки та заяви про перерахунок або письмових пояснень про неправильність розрахунків. Тому, твердження ОСОБА_2 про те, що держаний виконавець відмовився проводити перерахунок заборгованості з врахуванням його роботи у вказаній юридичної фірмі на підставі наданих ним документів (довідки) безпідставні.

Посилання в скарзі на те, що довідка про його роботу у приватного підприємця в м. Очакові буде надана ОСОБА_2 в судове засідання, лише підтверджує висновки суду. Вказане свідчить про те, що такої довідки він держаному виконавцю не надавав.

З матеріалів справи вбачається, що права скаржника, як учасника виконавчого провадження не порушені. Після надходження 08 грудня 2014 року в державну виконавчу службу вказаної довідки державним виконавцем було зроблено перерахунок заборгованості.

Зі змісту пояснень скаржника виходить, що він не погоджується з визначеною в останнє сумою заборгованості. Між тим, ці питання виходять за межі предмету первісної скарги. У зв'язку з чим, суд обґрунтовано відмовив в прийнятті уточненої скарги з відповідними вимогами.

Крім того, питання визначення розміру заборгованості по аліментам вирішується за іншими правилами.

Відповідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно з ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, за правилами розділу VІ ЦПК України предметом скарги можуть бути лише процесуальні рішення та дії державних виконавців.

Якщо особа не погоджуючись із розрахунком заборгованості по аліментах, проведеним державним виконавцем, вона вправі звернутися до суду з відповідним позовом на загальних підставах, оскільки в даному випадку існує спір про право.

За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: