Провадження № 2/127/977/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Овсюк Є. М.,

при секретарі: Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення 344931 гривень вартості належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1.

В позові зазначає, що зазначену квартиру придбала у власність відповідно до рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 05.04.2006 року, яким визнано дійсним договір купівлі - продажу від 31.03.2006 року квартири АДРЕСА_1, укладеного між нею та ОСОБА_2 та визнано за нею право власності на зазначену квартиру.

Відповідно до п. 4 договору купівлі - продажу, продаж вчинено за 114750 гривень, які одержано продавцем ОСОБА_2 в момент підписання договору. У зазначену квартиру вона ОСОБА_1 заселилась і проживала до 10.04.2014 року.

В період її проживання в зазначеній квартирі їй стало відомо, що дана квартира є спірною і що її продаж від первинного власника були проведені незаконно, на підставі підроблених документів.

В зв'язку з цим, рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 29.04.2010 року визнано недійсним доручення видане від первинного власника квартири ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 та визнано недійсним договір купівлі - продажу даної квартири, укладеним за дорученням від імені ОСОБА_3 - ОСОБА_4 з ОСОБА_5. ОСОБА_5 до вирішення цієї справи переоформила дану квартиру на свою сестру ОСОБА_2, а остання продала її ОСОБА_1

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2012 року було задоволено позов ОСОБА_6 (матері первинного власника квартири ОСОБА_3.) до неї ОСОБА_1 і усунено перешкоди в користуванні ОСОБА_6 спірною квартирою, витребувано квартиру з чужого незаконного володіння, виселено її з придбаної нею квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 25.02.2013 року дане рішення скасовано і прийнято нове рішення яким позов ОСОБА_6 задоволено частково, витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 і усунуто перешкоди , які чинилися ОСОБА_6 в користуванні її власністю, шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Дане рішення набуло законної сили і 10.04.2014 року ОСОБА_1 була примусово виселена з спірної квартири.

Посилаючись на вказані обставини позивач ОСОБА_1 просить посилаючись на ст.. 216 ЦК України про правові наслідки недійсного правочину, стягнути з продавця спірної квартири відповідача по справі ОСОБА_2 кошти і відшкодувати їй вартість купленої і відібраної в неї квартири в розмірі визначеному висновком про вартість однокімнатної квартири яка розташована в АДРЕСА_1 наданого оцінювачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Профсервіс» в розмірі 344931 гривень.

В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали обґрунтовуючи його викладеними в ньому обставинами.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, що позивач пропустили строк позовної давності, про що надав суду письмові заперечення.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи і матеріали інвентаризаційної справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення враховуючи наступне.

По справі встановлено, що рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 05.04.2006 року визнано дійсним договір купівлі-продажу від 31.03.2006 року квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 право власності на зазначену квартиру.

Відповідно до п. 4 договору купівлі - продажу, продаж вчинено за 114750 гривень які одержані продавцем ОСОБА_2 в момент підписання договору.

Реєстраційним посвідченням Вінницького ОБТІ від 07.04.2006 року посвідчено, що зазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі рішення постійно діючого третейського суду, про що зроблено запис в реєстрову книгу за № 1465/5195, книга № 583.

Дана квартира складається з житлової кімнати площею 17,4 кв.м., коридору, комори, санвузла, кухні. Всього загальна площа квартири складає 31,1 кв.м., жила 17,4 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 заселилась в дану квартиру і зареєструвалась в ній 12.04.2006 року про що свідчить запис в паспорті (а.с. 4)

В подальшому належність даної квартири стала предметом кримінального розслідування, в ході якого з'ясувалось, що за недійсною довіреністю ніби від власника квартири ОСОБА_3 її було оформлено спочатку на ОСОБА_5 в подальшому на її сестру ОСОБА_2, яка в свою чергу продала її без нотаріального посвідчення ОСОБА_1

Первинний власник квартири ОСОБА_3 був знайдений мертвим і його мати ОСОБА_6 почала звертатись до суду про визнання права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом після померлого сина ОСОБА_3

Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 29.04.2010 року визнано недійсним доручення, видане від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 та визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений за дорученням від імені ОСОБА_3 - ОСОБА_4 з ОСОБА_5

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2012 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 і усунуто перешкоди в користування спірною квартирою, витребувано квартиру з чужого незаконного володіння і виселено ОСОБА_1 зі спірної квартири.

Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 25.02.2013 року дане рішення скасовано і прийнято нове рішення яким позов ОСОБА_6 задоволено частково, витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 і усунуто перешкоди , які чинилися ОСОБА_6 в користуванні її власністю, шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Дане рішення набуло законної сили і 10.04.2014 року ОСОБА_1 була примусово виселена з спірної квартири.

Таким чином, ОСОБА_1 уклавши з ОСОБА_2 договір купівлі - продажу спірної квартири і сплативши за квартиру 114750 гривень, що не заперечувалось представником відповідача, була на підставах, передбачених законом позбавлена житла і виселена з нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Посилання представника відповідача на роз'яснення Пленуму Верховного суду України викладеного в п. 10 постанови № 9 від 06.11.2009 року «про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним», відповідно до якого норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужено третій особі і що не підлягає задоволенню позов власниці майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину і як наслідок цього роз'яснення зроблений представником відповідача висновок, що позивач ОСОБА_1 може звернутись з вимогою про стягнення коштів лише до особи, яка першою продала квартиру, тобто із ОСОБА_4 є недоречним, поскільки предметом даного позову є повернення грошових коштів, які безпосередньо одержали від позивача продавець спірної квартири ОСОБА_2, яка і є стороною даного правочину. Будь - які підстави для стягнення цих коштів з ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України кожна із сторін недійсного правочину зобов'язана повернути іншій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину за цінами які існують на момент відшкодування.

По справі, Товариством з обмеженою відповідальністю «Профсервіс», що діє на підставі сертифікату Фонду Державного майна України № 12932/12 від 03.02.2012 на підставі аналізу ринку жилої нерухомості у м.Вінниці визначена ринкова вартість об'єкту оцінки і станом на 09.11.2014 року вартість квартири АДРЕСА_1 визначена в розмірі 344 931 гривень. Оцінюючи матеріали звіту і винесений висновок суд приходить до висновку, що проведене оцінювачем ТОВ «Профсервіс» визначення ринкової вартості об'єкту оцінки є об'єктивним і заслуговуючим на довіру , а тому вважає вартість спірної квартири у зазначену суму як таку, що підлягає до застосування.

Суд, критично оцінює твердження представника відповідача про те,що позивач пропустила строк позовної давності на звернення до суду, поскільки початок строку слід рахувати від дня винесення Вінницьким міським судом Вінницької області рішення від 26.11.2012 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 щодо виселення зі спірної квартири, а отже позивач звернулась до суду у передбачений ст.. 257 ЦК України 3-х річний строк.

Поскільки позивачка як член сім»ї загиблих (померлих) ветеранів війни, згідно ч. 1 п. 8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору суд стягує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 216, 257 ЦК України, ст. ст. 57-61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 344931 гривень коштів одержаної вартості квартири АДРЕСА_1 за ціною яка існує на час відшкодування, а на користь держави стягнути з ОСОБА_2 243,60 гривень судового збору

Рішення набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не була подана апеляційна скарга.

Суддя: