Провадження № 2/127/106/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача Швеця О.О.,

представника третьої особи Дроздова Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Вінницької міської станції швидкої допомоги про визнання події страховим випадком, стягнення відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «СК «Місто», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Вінницької міської станції швидкої допомоги про визнання події страховим випадком, стягнення відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2013 року між головним лікарем Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги ОСОБА_5 (страхувальник) та ПАТ «СК «Місто» (страховик) було укладено договір обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті за №102-000156 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1. якого предметом договору є майнові інтереси, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованих осіб під час поїздки на службовому транспорті.

Згідно п.1.2. Договору застрахованими особами вважаються особи, які перебувають в трудових відносинах зі страхувальником.

Позивач перебуває в трудових відносинах із страхувальником, оскільки працює фельдшером виїзної загально-профільної бригади (інтенсивної терапії) центральної підстанції Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги, а також є застрахованою особою, оскільки входить до списку застрахованих осіб згідно договору обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті за №102-000156, укладеного між ВМС ШМД та ПАТ «СК «Місто», та відповідно до п.1.3. якого є невід'ємною частиною договору.

Термін дії Договору з 00 год. 00 хв. 27.11.2013 року до 24 год. 00 хв. 26.11.2014 року (п.5.1. Договору).

Під час дії Договору, 01.03.2014 року, коли позивач працювала на зміні, стався страховий випадок, а саме: 01.03.2014 року, близько 01 год. 30 хв. ночі, особою, якій позивач надавала медичну допомогу у медичному салоні автомобіля швидкої медичної допомоги на вул. Чорновола в м. Вінниці, позивачу було завдано тілесні ушкодження, в результаті яких остання знаходилась на лікуванні 4 місяці та отримала ІІІ групу інвалідності.

Після настання страхового випадку на виконання умов Договору позивач надала відповідачу всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Проте, позивачу як застрахованій особі не було виплачено коштів в рахунок страхового відшкодування, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому просила визнати подію, яка сталась 01.03.2014 року в медичному салоні автомобіля швидкої медичної допомоги на вул. Чорновола в м. Вінниці, в результаті якої їй було завдано тілесні ушкодження, страховим випадком за договором обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті за №102-000156 від 16.11.2013 року, стягнувши із відповідача на її користь страхове відшкодування за 120 днів безперервного лікування та отриману ІІІ групу інвалідності у розмірі 75 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю Швець О.О. позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні останніх відмовити у зв'язку з безпідставністю.

Представник третьої особи без самостійних вимог за довіреністю Дроздов Є.М. поклався на розсуд суду при вирішенні даного спору.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №127/534/15-к про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 26.11.2013 року між головним лікарем Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги ОСОБА_5 (страхувальник) та ПАТ «СК «Місто» (страховик), керуючись Законом України «Про страхування», іншими нормативними актами України, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №3959 від 14.08.1996 року «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» було укладено договір обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті за №102-000156 (надалі - Договір).

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до п.1.1. Договору предметом останнього є майнові інтереси, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованих осіб під час поїздки на службовому транспорті (а.с.3-5).

Згідно п.1.2. Договору застрахованими особами вважаються особи, які перебувають в трудових відносинах зі страхувальником.

Список застрахованих осіб вказаний в Додатку 1 до цього Договору, який є невід'ємною його частиною (п.1.3. Договору).

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_4, остання перебуває в трудових відносинах із страхувальником, оскільки працює фельдшером виїзної загально-профільної бригади (інтенсивної терапії) центральної підстанції Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги з 20.03.2008 року (а.с.6).

Окрім того, позивач є застрахованою особою, оскільки входить до списку застрахованих осіб згідно договору обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті за №102-000156, укладеного між третьої особою та відповідачем, що не заперечується сторонами та підтверджується довідкою Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги від 28.08.2014 року №652 (а.с.7).

Термін дії Договору з 00 год. 00 хв. 27.11.2013 року до 24 год. 00 хв. 26.11.2014 року (п.5.1. Договору).

Згідно Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 01.03.2014 року о 01 год. 30 хв. у Вінницькій міській станції швидкої медичної допомоги Вінницької обласної ради від 17.03.2014 року (форма Н-5), затвердженого в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області Боковець В.А. 17.03.2014 року, (а.с.10-14) встановлено, що комісією, утвореною наказом від 04.03.2014 року №13-р територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області було проведено з 04.03.2014 року по 17.03.2014 року спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався у медичному салоні автомобіля швидкої медичної допомоги на вул. Чорновола в м. Вінниці, з двома потерпілими.

Зі змісту вищезазначеного Акту вбачається, що груповий нещасний випадок стався в медичному салоні автомобіля швидкої медичної допомоги марки ГАЗ 2705, д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_9 На час настання групового нещасного випадку в автомобілі швидкої медичної допомоги, крім водія, перебували лікар ОСОБА_10 та фельдшер ОСОБА_4

Так, 28.02.2014 року медична бригада №7 ВМСШМД у складі лікаря ОСОБА_10, фельдшера ОСОБА_4 та водія автомобіля швидкої медичної допомоги ОСОБА_9, працювала згідно графіку чергувань з 19 год. 28.02.2014 року до 07 год. 01.03.2014 року.

01.03.2014 року, біля 01 год. 05 хв., бригада №7 отримала виклик по м. Вінниці, а саме: поблизу клубу «Метро», що знаходиться по вул. Площа Гагаріна, невідомому чоловіку спричинено тілесні ушкодження. Приїхавши за місцем виклику, до автомобіля швидкої медичної допомоги співробітники міліції підвели пацієнта, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Пацієнт вів себе не агресивно. В салоні автомобіля йому була надана медична допомога. Від огляду (вимірювання тиску та інше) він відмовився. Під час транспортування пацієнт лежав на ношах. Під час руху автомобіля, проїжджаючи по вул. Чорновола, біля 01 год. 30 хв., пацієнт почав вставати з ношів та пересідати на лавку. Пересівши, він не втримався та впав з неї. Коли фельдшер ОСОБА_4 намагалась йому допомогти підвестись, він вдарив її в плече, внаслідок чого фельдшер впала і вдарилась головою. Автомобіль зупинився, лікар ОСОБА_10, який сидів в кабіні автомобіля, вийшовши з останньої, почав допомагати ОСОБА_4 покласти пацієнта на ноші, в цей час останній обхопив руками лікаря за шию і почав його душити. ОСОБА_10 все ж таки поклав хворого на ноші та зафіксував його, після чого повідомив по рації диспетчера про подію.

Таким чином, згідно висновку комісії вищезазначений груповий нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, причини настання нещасного випадку - внаслідок протиправних дій іншої особи - пацієнта ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, який внаслідок своїх хуліганських дій наніс травми медичним працівникам при виконанні ними посадових обов'язків (надання медичної допомоги), чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

На підставі вищезазначеного Акту форми Н-5 на кожного потерпілого складено акт за формою Н-1, зокрема Акт №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом відносно ОСОБА_4 (форма Н-1), затверджений в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області Боковець В.А. 17.03.2014 року (а.с.15-18), у якому також зазначено, що: вид події - травма заподіяна іншою особою; причини настання нещасного випадку - травмування внаслідок протиправних дій іншої особи - пацієнта ОСОБА_7; устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до нещасного випадку - відсутні; діагноз згідно з листком непрацездатності або довідкою лікувально-профілактичного закладу - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого суглобу, часткове пошкодження зв'язок (а.с.15-18).

Спричинення позивачу тілесних ушкоджень також підтверджується випискою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці №3027 від 01.03.2014 року (а.с.49), листками непрацездатності (а.с.50-57), виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.58-60).

Окрім того, згідно Виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 10ААВ №548863, виданої головою МСЕК 26.06.2014 року, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено ступінь професійної працездатності у відсотках - 30% (а.с.48).

Згідно п.2.1.2. Договору страховим випадком є одержання застрахованою особою травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановленні їй інвалідності.

Таким чином, позивач вважає вищезазначену подію, яка сталась 01.03.2014 року в медичному салоні автомобіля швидкої медичної допомоги на вул. Чорновола в м. Вінниці, в результаті якої їй було завдано тілесні ушкодження, в результаті чого їй було встановлено ІІІ групу інвалідності, страховим випадком за договором обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті за №102-000156 від 16.11.2013 року, а відтак вважає, що підлягає стягненню з відповідача на її користь страхове відшкодування за 120 днів безперервного лікування та отриману ІІІ групу інвалідності у розмірі 75 000 грн.

Однак, з даними твердження позивача суд не погоджується з наступних міркувань.

Зі змісту Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №3959 від 14.08.1996 року «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» (надалі - Положення) вбачається, що обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті відноситься до особливої категорії обов'язкового страхування. Це пов'язано з тим, що транспорт є джерелом підвищеної небезпеки щодо осіб, які експлуатують транспортні засоби, та пасажирів, які ним користуються, зокрема працівників бригад медичної допомоги (п.1 Положення).

Саме тому, страховим випадком є дорожньо-транспортні події, які відбулись за участю транспортного засобу страхувальника, в результаті якого виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін в судовому засіданні, причиною настання нещасного випадку на виробництві не є джерело підвищеної небезпеки - діяльність, пов'язана з керуванням транспортного засобу - автомобіля швидкої медичної допомоги, а згідно Акту форми Н-5, Акту №2 форми Н-1 - протиправні, хуліганські дії пацієнта ОСОБА_7

До того ж, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької областізнаходиться кримінальне провадження №127/534/15-к про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в рамках якого позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_10 являються потерпілими, про що свідчить обвинувальний акт, затверджений прокурором прокуратури м. Вінниці Кравчуком П.В. 29.12.2014 року (а.с.84-86), та в рамках якого позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, внаслідок вчинення злочину (а.с.87-88).

Окрім того, в Акті №2 форми Н-1 зазначено, що устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до нещасного випадку - відсутні, а відтак дана подія не є нещасним випадком на транспорті та страховим випадком відповідно до договору обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті за №102-000156 від 16.11.2013 року.

Суд звертає увагу, що в судовому засіданні із пояснень представника відповідача стало відомо, що зважаючи на велику кількість випадків нападів пацієнтів на працівників бригад швидкої медичної допомоги і зважаючи на те, що такі випадки не покриваються умовами договору від 26.11.2013 року №102-000156, ПАТ «СК «Місто» уклало з кожним працівником окремі договори добровільного страхування від нещасних випадків (включаючи отриманих в результаті протиправних дій третіх осіб), в тому числі такий договір був укладений за №105-000487 між позивачем та відповідачем, по якому відповідачем була здійснена виплата страхового відшкодування. Дані обставини, встановлені в судовому засіданні, представником позивача не були спростовані.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають ріні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 6 Закону України «Про страхування», ст.ст.979, 980 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Місто», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Вінницької міської станції швидкої допомоги про визнання події страховим випадком, стягнення відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: