Справа № 466/206/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді: Глинської Д.Б.

при секретарі: Химуку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в :

14 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій просили суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання відповідачем ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 ключів від цієї квартири та зобовязати відповідача ОСОБА_1 не чинити перешкоди в користування спірною квартирою. Крім цього просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору.

Заяву мотивують тим, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди в користування спільним житлом, а саме не надає ключів від квартири, що позбавляє їх вільного доступу до квартири. У добровільному порядку відповідач ОСОБА_3 відмовляється вирішувати спір, а тому вони змушені звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 виступаючи в своїх інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 первісний позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві мотиви, просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2013 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/9 частині квартири НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2, що на АДРЕСА_1.

Дана обставина також стверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_3 та НОМЕР_4 від 12.02.2014 року.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3 чиняться перешкоди позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні спільною власністю - квартирою НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2, що на АДРЕСА_1, дана обставина також підтверджується долученою до матеріалів справи копією Вимоги про надання доступу до квартири, яка адресована відповідачу ОСОБА_3

Як пояснив позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні він неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою не чинити перешкод в користуванні спірною квартирою, однак відповідач ОСОБА_3 відмовляється надати ключі від квартири в добровільному порядку.

Статтями 10, 12 та 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20 встановлено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законом. Статтею 391 ЦК України врегульовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи все вищенаведене суд вважає доведеними вимоги позивачів в частині зобовязання відповідача не чинити перешкоди в користуванні спірною квартирою, оскільки встановлено, що позивач на законних підставах має право користуватися спірною квартирою, однак не має такої можливості.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю та зобовязати відповідача ОСОБА_3, не чинити позивачам перешкод у користуванні квартирою НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2, що на АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Керуючись 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартою НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2, що на АДРЕСА_1 у спосіб надання позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_3 ключів від квартири НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2, що на АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання в десятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Д. Б. Глинська