Справа № 587/2716/14-ц
Провадження № 2/587/46/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Сумський районний суд Сумської області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Козловій К.Л.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1

ОСОБА_2

В особі опікуна ОСОБА_1

До ОСОБА_3

3-я особа: Сумський районний сектор Управління

Державної міграційної служби в Сумській області,

Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Встановив:

Позивачі звернулись до суду з тих підстав, що їм належить житловий будинок АДРЕСА_1, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом. Відповідач значиться зареєстрованим, однак у домоволодінні не проживає з 2004 року, його речі у будинку відсутні, не користується ним, витрати за комунальні послуги не несе, перешкоджає їм належним чином користуватись власністю. Просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що оскільки відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку, вони вимушені звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_3 до залу суду не з'явився по невідомій причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник 3-ї особи для розгляду справи по суті не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заперечень до позову не надано.

Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом, виданих 26 червня 2014 року, належить житловий будинок з господарчими будівлями, розташований в АДРЕСА_1. Вказані свідоцтва зареєстровано в органах БТІ (а.с. 10,11).

В 2000 році відповідач звернувся до їх матері (нині покійної) ОСОБА_4, яка на той час була власником житлового будинку, з проханням зареєструвати його місце проживання у будинку для продовження терміну дії посвідки на проживання на території України, а в подальшому - для набуття громадянства України, оскільки він на той момент не був громадянином України. За згоди матері у вказаному будинку був зареєстрований відповідач, який не являється членом їх родини.

У зазначеному домоволодінні з 2003 року значиться зареєстрованим, але з 2004 року не проживає ОСОБА_3, місце його проживання не відоме. Відповідно до довідки Степанівської селищної ради Сумського району, відповідач дійсно зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 26).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 листопада 2013 року позивача ОСОБА_2 визнано недієздатною і ОСОБА_1 призначено опікуном над сестрою ОСОБА_2 ( а.с.9).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що відповідач являється онуком його покійної дружини, проживав за даною адресою поки навчався. Потім забрав речі, документи і виїхав, куди не знає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що в будинку АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_5, з 10-ти річного віку проживав там онук бабусі ОСОБА_3, закінчив школу, проживав там років 10. Уже п'ять років, як його немає, він виїхав, як померла мати позивачів ОСОБА_4, з тих пір ні вона, ні інші люди його не бачать.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що відповідач понад десять років не проживає у будинку, його реєстрація перешкоджає позивачам належним чином користуватись власним будинком, вони мають право на усунення перешкод шляхом зняття відповідачів з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Моісеєнко