АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/550/15 Справа № 2-307/11 Головуючий у 1 й інстанції - Максименко О.І. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 36, про відшкодування майнової і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2006 року позивачка звернулася до суду з таким позовом посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 травня 1999 року їй, її чоловіку ОСОБА_6 і сину ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_1, яка з вини відповідачів у 2005 році неодноразово заливалася водою, внаслідок чого були пошкоджені її стеля і стіни, чим спричинено майнову та моральну шкоду, тому позивачка просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_4 - 3027 грн. майнової шкоди та 1500 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_5 - 1454 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_2 - 1572 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2011 року стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_5 1454 грн. відшкодування збитків, з ОСОБА_2 - 705 грн. відшкодування збитків, з ОСОБА_4 - І612 грн. відшкодування збитків та 1500 грн. відшкодування моральної шкоди, солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 - 500 грн. відшкодування збитків, а в іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї відшкодування збитків та моральної шкоди, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх з'ясування, порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню з наступних підстав.

Стягуючина користь позивачки з ОСОБА_2 705 грн. відшкодування збитків та солідарно з ОСОБА_2 500 грн. відшкодування збитків разом з іншими відповідачами суд виходив з того, що ОСОБА_2 протиправно використовувала обладнання приєднаної мережі в своїй квартирі, допустивши безгосподарне утримання встановленого в ній обладнання.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду, який взагалі належним чином не з'ясував характер і суть заявлених позивачем вимог до ОСОБА_2; не зазначив, чи мали місце обставини, якими позивач обґрунтовував такі вимоги; не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_2, а ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 травня 1999 року належить квартира АДРЕСА_1 на шостому поверсі цього будинку, яка у 2005 року зверху неодноразово заливалася водою, внаслідок чого були пошкоджені в ній стеля і стіни, про що були складені акт обстеження від 05.08.2005 року, яким не встановлено часу такого залиття, а лише зазначено, що залиття спальні кв. АДРЕСА_1 трапилося з кв. АДРЕСА_3 по причині халатного відношення жильців із сантехнічними приборами - був залишений відкритим кран холодної води в ванній кімнаті, в результаті чого була залита ванна кв. АДРЕСА_2 і потім вода проникла в кв. АДРЕСА_1 спальню, акт обстеження від 09.09.2005 року, згідно якого встановити причину залиття квартири не можливо, та акт обстеження від 15.01.2006 року, яким причина залиття квартири позивачки також не встановлена.

Вартість спричиненої майнової шкоди в результаті вказаних пошкоджень квартири АДРЕСА_1 визначена у висновку спеціаліста № 366 від 30.12.2005 року із зазначенням вартості ремонтно-поновлювальних робіт кожного окремого приміщення квартири на підставі вищеназваних актів обстеження, але при цьому спеціалістом не досліджувалися дійсні причини і час залиття цих приміщень, не встановлювалося, на підставі яких неправомірних дій кожного з відповідачів була спричинена така шкода.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Проте заяви від позивачки про призначення експертизи з цього питання до суду не надходило і відповідні висновки експерта в матеріалах справи відсутні, тобто належні безспірні докази вини ОСОБА_2 в спричиненні цієї шкоди позивачкою суду не надані.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала. А за ч. 1 ст. 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

За змістом ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність її заподіяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, наявність вини останнього в її заподіянні. Проте матеріали справи не містять достатніх доказів в підтвердження наявності підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідачки ОСОБА_2.

Так, відповідно до статей 8, 213, 215 ЦПК України умовами обґрунтованості рішення є повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, та відповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен встановити всі юридичні факти, які згідно з нормами права мають значення для розкриття існуючих між сторонами правових відносин чи певних подій.

З огляду на підстави заявленого позову - стаття 1166 ЦК України - встановленню судом підлягали такі юридичні факти, як наявність спричиненої позивачці шкоди внаслідок дії ОСОБА_2, її винної поведінки, причинного зв'язку між шкодою та її протиправною поведінкою.

Зазначені юридичні факти суд повинен встановити й обґрунтувати доказами, одержаними у визначеному законом порядку за допомогою передбачених ч. 2 ст. 57 ЦПК засобів доказування і перевіреними у судовому засіданні.

Суд відповідно до ст. 212 ЦПК оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог статей 213, 215 ЦПК рішення суду має містити чіткі вичерпні та безумовні висновки щодо доведеності чи недоведеності юридичних фактів, що мають значення для справи, на підставі оцінки доказів відповідно до вимог ст. 212 ЦПК.

Усупереч зазначеним процесуальним нормам права суд, дослідивши надані сторонами докази, не дав належної оцінки у їх сукупності та взаємозв'язку, стягуючи з ОСОБА_2 збитки не зробив чіткого і безумовного висновку щодо наявності чи відсутності її вини у заподіянні шкоди і, таким чином, юридичного факту, який підлягав встановленню судом у цих правовідносинах, в тому числі, протікання води із сантехнічного обладнання квартири АДРЕСА_2, необхідними доказами не встановив, а стягуючи солідарно з неї разом з іншими відповідачами 500 грн. збитків не врахував, що у своєму позові позивачка просила стягнути на її користь з відповідачів майнову і моральну шкоду відповідно до ступеня їх вини в залежності від кожного факту залиття її квартири в результаті неправомірних дій кожного відповідача окремо, але в порушення вимог ст. 215 ЦПК України суд в рішенні не навів достатніх мотивів стягнення шкоди в такому порядку із зазначенням обставин і безспірних доказів в підтвердження спільності дій ОСОБА_2 з іншими відповідачами в спричиненні цієї шкоди, залишивши при цьому поза увагою те, що згідно акту обстеження від 05.08.2005 року залиття спальні квартири позивачки трапилося з квартири АДРЕСА_3 по причині халатного відношення жильців із сантехнічними приборами, в результаті чого була залита ванна квартири ОСОБА_2 і потім вже вода проникла в квартиру позивачки, тобто вина ОСОБА_2 в залитті квартири позивачки цим актом не встановлена та інші докази її такої вини в матеріалах справи відсутні, а висновок суду про залиття квартири АДРЕСА_1 внаслідок несправності обладнання водопроводу у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 через просту необережність ОСОБА_2 ні чим не підтверджується і є лише його припущенням, на чому не може ґрунтуватися рішення суду.

Крім того, до участі у справі у встановленому законом порядку, як при подачі позову, так і при розгляді судом цієї справи по суті, не були залучені інші співвласники квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 і ОСОБА_7, чим були порушені їх законні права та інтереси при стягненні судом спричиненої залиттям їх квартири шкоди в цілому лише на користь позивачки і вирішення, таким чином, питання про їх права та обов'язки без їх участі.

В матеріалах справи також відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання на 22 березня 2011 року відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, але суд, не маючи відомостей про вручення цій особі належним чином під розпис повістки про час і місце судового засідання, розгляд справи не відклав, як передбачено ч. 1 ст. 169 цього Кодексу, та розглянув справу без її участі, чим порушив її процесуальні права.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в цій частині, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, на підставі ст. 309 ЦПК України скасувати та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування зазначеної суми збитків відмовити за їх недоведеністю.

Рішення суду в частині стягнення збитків і моральної шкоди на користь позивачки з інших відповідачів останніми не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2011 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 705 грн. відшкодування збитків і солідарно - 500 грн. відшкодування збитків, а також 7,05 грн. судового збору - скасувати та в задоволенні цієї частини позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: