Номер провадження: 22-ц/785/3179/15
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія" про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія" про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, мотивуючи це тим, що 06.03.2014 року сталася ДТП за участю автомобіля марки „Тойота", р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем марки „Volkswagen, р.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 Причиною ДТП стало порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 20.05.2014 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути на її користь з ПрАТ „Українська транспортна страхова компанія" страхове відшкодування у розмірі 50 000 гривень, з ОСОБА_4 29 403 грн.матеріальної шкоди, яка виходить за ліміти страхового відшкодування, а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору по справі.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 03 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 27226,68 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду заподіяну в результаті ДТП в розмірі 26134,72 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 і Приватного акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 397,01 грн. з кожного. В іншій частині вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 03 лютого 2015 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія" в розмірі 27226 грн.68 коп. скасувати, в іншій частині рішення залишити без змін; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія" страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що о 13 годині 30 хвилин 06 березня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки "Тойота", реєстраційний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_4, на 17 км + 500 м. а/д М 0501 в Одеській області, при виникненні небезпеки для подальшого руху не прийняв заходів для змінення швидкості та скоїв зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, чим завдав обом транспортним засобам механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ОСОБА_7 Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/6922/14-п від 20 травня 2014 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. (а. с. 6). Власником пошкодженого автомобіля "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 18.08.2009 року є ОСОБА_8. (а. с. 7). Згідно із довіреністю від власника автомобіля Volkswagen, р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 має право отримувати відшкодування матеріальної шкоди, завданої даному автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", що підтверджується Полісом №АС/9748921. Розмір матеріальної шкоди визначений згідно висновку №8/14 від 21.04.2014 року експертного, автотоварознавчого дослідження автомобілю Volkswagen, р.н. НОМЕР_3, складеного судовим експертом авто товарознавцем Вітвіцьким І.І. Згідно даного висновку вартість відновлюваного ремонту вищевказаного автомобіля після ДТП, що сталося 06 березня 2014 року, склала 78008 грн. 00 коп. (а. с.12-24). Відповідно до аварійного сертифікату про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу № 97/08/14 від 22.08.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 27226 грн. 68 коп. (а. с. 57-68). Аварійний сертифікат складено аварійним комісаром ФОП ОСОБА_10

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2 з ПрАТ „Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 27226,68 грн. та стягуючи на користь ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобілю "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3 в сумі, що перевищує ліміт відповідальності страховика, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на відшкодування шкоди завданої автомобілю Volkswagen р.н. НОМЕР_3. Представлені суду висновки про вартість відновлюваного ремонту автомобілю "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди дуже сильно різняться, і оскільки, клопотань про призначення нової оцінки вартості відновлення вищевказаного автомобіля сторонами по справі не заявлено, тому при визначенні вартості відновлювального ремонту за основу взято вартість аварійно-пошкодженого КТЗ, яка вирахована у висновку №8/14 від 21.04.2014 року та визначеного згідно аварійного сертифікату №97/08/14 від 22.08.2014 року, тобто 53361 грн. 40 коп. Прийнято до уваги, що ПрАТ „Українська транспортна страхова компанія" здійснило проведення автотоварознавчого дослідження та погодилось виплатити страхове відшкодування у вигляді різниці між вартістю автомобіля на час ДТП та його вартістю після ДТП, що складає 27226 грн. 68 коп. Різниця між вартістю відновлювального ремонту, встановленого в аварійному сертифікаті 53361 грн. 40 коп. та суми страхового відшкодування 27226 грн. 68 коп. підлягає стягненню із завдавача шкоди у розмірі 26134 грн. 72 коп.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи і заснований на законодавстві. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Судом вірно встановлено та сторонами не заперечувалося, що з вини ОСОБА_4 06.03.2014 року сталося ДТП, внаслідок якого автомобілю „Volkswagen, р.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 спричинені механічні пошкодження і позивач на підставі довіреності на право керування та розпорядження цим автомобілем має право отримувати відшкодування матеріальної шкоди, завданої даному автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Також відповідає матеріалам справи та обставина, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", що підтверджується діючим на час настання страхового випадку (ДТП) Полісом № АС/9748921.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається зі змісту заявлених вимог позивач просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП автомобілю "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3 та на підтвердження представив висновок автотоварознавчого дослідження № 8/14 від 21.04.2014 року, складеного судовим експертом авто товарознавцем Вітвіцьким І.І. При цьому позивач виходив з того, що сума завданого збитку становить 78008 грн. та вартість виготовлення висновку автотоварознавчого дослідження № 8/14 від 21.04.2014 року плаченого позивачем становить 1395 грн., а взагалі стягненню підлягає 79403 грн. (78008 +1395).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки":

- при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду( абз. 1, 2 п. 14).

Як вже зазначалося у відповідності до висновку автотоварознавчого дослідження № 8/14 від 21.04.2014 року, складеного судовим експертом авто товарознавцем Вітвіцьким І.І. вартість відновлювального ремонту автомобілю "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 160274 грн. 41 коп., вартість матеріальної шкоди 78008 грн., ринкова вартість автомобілю до пошкодження на час виготовлення висновку складає 69205 грн. із розрахунку 995 грн. 98 коп. за 100 доларів США.

При цьому у відповідності до автотоварознавчого висновку:

- вартість автомобіля Volkswagen, р.н. НОМЕР_3 до пошкодження - 6948 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 69205 грн. із розрахунку 995 грн. 98 коп. за 100 доларів США (а. с. 16);

- вартість матеріальної шкоди власнику КТС - автомобіля Volkswagen, р.н. НОМЕР_3 станом на 21.04.2014 року внаслідок його пошкодження складає 78008 грн., що дорівнює еквіваленту 6948 доларів США за курсом 1122,7373 грн. за 100 доларів США. (а. с. 19).

Відповідно до аварійного сертифікату про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу № 97/08/14 від 22.08.2014 року, складеного аварійним комісаром ФОП ОСОБА_10 вартість відновлювального ремонту автомобіля автомобілю "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 114969 грн. 34 коп., вартість непошкодженого автомобіля до аварії - 80588 грн. 08 коп., вартість аварійно пошкодженого (фізично знищеного) автомобіля "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 53361 грн. 40 коп.

Приймаючи до уваги, що у висновку № 8/14 від 21.04.2014 року, представленого позивачем, вартість автомобіля Volkswagen, р.н. НОМЕР_3 як до пошкодження (ДТП) так і після пошкодження(ДТП) зазначена 6948 доларів США з визначенням еквіваленту у гривні станом на березень та квітень 2014 року і таким чином вартість у гривнях відрізняється лише за рахунок зміни курсової різниці гривні до долару США - 69205 грн. (995 грн. 98 коп. за 100 доларів США) та 78008 грн. (1122,7373 грн. за 100 доларів США) відповідно, судова колегія вважає, що оцінка вартості автомобіля Volkswagen, р.н. НОМЕР_3, яка наведена в аварійному сертифікаті № 97/08/14 від 22.08.2014 року, складеного аварійним комісаром ФОП ОСОБА_10 є більш реальною та такою, що відповідає обставинам справи.

Згідно із Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки":

- Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін (п. 13);

- якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 15).

Власник транспортного засобу до участі у справі судом першої інстанції не залучався, в той час як апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості залучати на стадії апеляційного провадження осіб, які не брали участі в районному суді і які не подали апеляційної скарги або не приєдналися до поданої апеляційної скарги один із учасників справи.

При таких обставинах судова колегія вважає за необхідне провести перевірку оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а також на підставі матеріалів справи, що є у наявності.

Як вбачається зі змісту заявленого позову та із матеріалів справи позивач заявив вимоги про стягнення матеріальної шкоди завданої автомобілю внаслідок ДТП.

Відповідно до аварійного сертифікату № 97/08/14 від 22.08.2014 року, складеного аварійним комісаром ФОП ОСОБА_10 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 114969 грн. 34 коп., вартість непошкодженого автомобіля до аварії - 80588 грн. 08 коп. Тобто витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого ремонт вважається економічно необґрунтованим.

Згоди про визнання транспортного засобу Volkswagen", р.н. НОМЕР_3 фізично знищеним позивач в тому числі від імені власника на підставі діючої довіреності, не надавав.

Тому застосуванню підлягає порядок відшкодування шкоди, регламентований ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Виходячи із роз`яснень наданих в абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" відшкодуванню власнику (особі, яка володіє транспортним засобом на підстві передбаченій законом) різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

При таких обставинах, районний суд набув правильного висновку, що з ПрАТ „Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 стягненню підлягає страхове відшкодування в розмірі 27226,68 грн., як різниця між вартістю автомобіля Volkswagen р.н. НОМЕР_3 до та після дорожньо-транспортної пригоди (80588,08-53361,40).

Доводи апеляційної скарги про те, що на підставі буд-якого із досліджених районним судом висновків оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та вартості самого автомобілю до та після ДТП, були підстави для стягнення зі страховика страхового відшкодування в межах всієї суми ліміту - 50000 грн. і висновок суду про стягнення різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди є незрозумілим, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не відповідають встановленим у справі обставинам, не засновані на законодавстві, не підтверджені належними доказами та не спростовують правильність остаточного висновку суду першої інстанції.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

Рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП в розмірі 26134,72 грн. - не оскаржено і в апеляційному порядку рішення в цій частині - не перевірялося.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи в частині стягнення з з ПрАТ „Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає. В іншій частині рішення районного суду не оскаржено і в апеляційному порядку не перевірялося і тому підстав для його скасування немає, внаслідок чого підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року в частині стягнення Приватного акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 27226,68 грн - залишити без змін.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук