У х в а л а

іменем україни

14 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про виселення та зняття з реєстраційного обліку за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про виселення із зняттям з реєстраційного обліку відповідачів по справі.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Виселено ОСОБА_4 із малолітньою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що вимоги ч. 3 ст. 109 ЖК України та ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» позивачем були виконані, оскільки звертаючись із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, яка також представляла інтереси малолітньої ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, однією із вимог було також виселення. Із змісту рішень Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2013 року та апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2013 року вбачається, що представники відповідачів були присутні у судових засіданнях при розгляді даної справи.

Інші доводи скарги законність та обґрунтованість судових рішень не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко