У Х В А Л А

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Леванчука А.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 18 липня 1985 року по 09 жовтня 1985 року він працював у конверторному цеху № 2 КМК машиністом крану металургійного виробництва (помічником машиніста розливного крану) 4 розряду. Після служби в армії він повернувся на підприємство на ту ж посаду, що займав до призову, та продовжив працювати машиністом крану металургійного виробництва у публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ‒ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»).

Посилаючись на те, що товариство надало йому довідку про підтвердження трудового стажу, необхідну для оформлення пільгової пенсії, в якій містяться неточні відомості щодо займаної ним посади з 18 липня 1985 року по 09 жовтня 1985 року, зокрема вказано, що він працював помічником машиніста крану металургійного виробництва (кранівник), у той час як в його трудовій книжці міститься запис про те, що його зараховано на посаду машиніста крана металургійного виробництва (помічника машиніста розливного крану) 4 розряду у конверторний цех № 2, позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив зобов'язати відповідача видати йому довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії, із зазначенням, що з 18 липня 1985 року по 09 жовтня 1985 року він працював машиністом крана металургійного виробництва 4 розряду, зайнятому на гарячих роботах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» видати ОСОБА_3 довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній із зазначенням, що ОСОБА_3 у період з 18 липня 1985 року по 09 жовтня 1985 року працював машиністом крану металургійного виробництва 4 розряду, зайнятому на гарячих роботах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У касаційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що на вимогу працівника роботодавець повинен був надати довідку відповідно до вимог п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення йому пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, зазначивши у ній, що позивач з 18 липня 1985 року по 09 жовтня 1985 року працював машиністом крана металургійного виробництва 4 розряду, зайнятому на гарячих роботах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Апеляційний суд погодився із мотивами та висновками районного суду, зазначивши при цьому також про те, що у штатному розписі на 1985 рік у конверторному цеху № 2 була передбачена посада машиніста крану металургійного виробництва (помічника машиніста розливочного крану) 4 розряду, що підтверджує зайняття цієї посади позивачем.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що з 18 липня 1985 року по 09 жовтня 1985 року він працював у конверторному цеху № 2 КМК машиністом крану металургійного виробництва 4 розряду, проте ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надало йому довідку про підтвердження трудового стажу, необхідну для оформлення пільгової пенсії, в якій вказано, що він у зазначений вище період працював помічником машиніста крану металургійного виробництва (кранівник).

У розділі V Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202, визначено перелік професій та робіт, що дають право на отримання такої пенсії, до якого, зокрема, входить машиніст кранів металургійного виробництва.

Суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що позивач у спірний період працював саме на посаді машиніста крану металургійного виробництва, оскільки у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не дав належної оцінки запису у його трудовій книжці та наказу (розпорядженню) від 18 липня 1985 року про прийняття його на роботу, в яких вказано, що ОСОБА_3 прийнятий на роботу на посаду машиніста крана металургійного виробництва (помічника машиніста розливного крану) 4 розряду у конверторному цеху № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) трудовий договір є угода між трудящим і підприємством, установою, організацією, за якою трудящий зобов'язується виконувати роботу за певною спеціальністю, кваліфікацією або посадою з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові.

Апеляційний суд не перевірив тверджень відповідача на те, що ОСОБА_3 працював на посаді та фактично виконував роботу помічника машиніста крану металургійного виробництва, про що зазначено в його трудовій книжці та довідці, виданій відповідачем, а, відтак, має право на отримання пільгової пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, належним чином не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» задовольнити частково.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

А.О. Леванчук