Справа № 456/3052/14 Головуючий у 1 інстанції: Бцчківська В.Л.
Провадження № 22-ц/783/1232/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі :

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника орган опіки і піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області - Кухар З.Р., прокурора Максимчука А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу міського голови м. Стрий Львівської області на окрему ухвалу Стрийського міськрайонного суду львівської області від 03 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, -

встановила:

окремою ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2014 року доведено до відома голови виконавчого комітету Стрийської міської ради для належного реагування та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом місячний строк про порушення, які мали місце в роботі органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради під час прийняття висновку про місце проживання малолітньої ОСОБА_7

Окрему ухвалу оскаржив міський голова м. Стрий Львівської області, просить її скасувати посилаючись на те, що така є незаконною та не обґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд звернення голови комісії захисту прав дитини органу опіки та піклування виконавчого комітету до завідувача кабінету практичної психології з запитом щодо роз'яснення питання можливості та доцільності проведення співбесіди з малолітньою дитиною безпосередньо в суді, а також впливу такої співбесіди на дитину розцінив як заінтересованість в розгляді справи, перевищення службових повноважень та свідомій тиск на суд. Крім того, апелянт зазначає, що твердження суду про упередженість та низький кваліфікований рівень посадових осіб органу опіки та піклування при підготовці висновку щодо визначення місця проживання дитини є не більш як припущенням суду, оскільки посадові особи служби у справах дітей та комісії з питань захисту прав дитини керуються виключно нормами права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника органу опіки і піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області - Кухар З.Р. та представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 та прокурора Максимчука А.М. на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість вказаної вище окремої ухвали, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини з матір'ю та відібрання дитини.

При ухвалені рішення за результатами розгляду справи міськрайонним судом було винесено окрему ухвалу, якою доведено до відома голови виконавчого комітету Стрийської міської ради для належного реагування та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом місячний строк про порушення, які мали місце в роботі органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради під час прийняття висновку про місце проживання малолітньої ОСОБА_7

З окремої ухвали вбачається, що при розгляді справи судом встановлено порушення, які мали місце в роботі третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради під час прийняття висновку про місце проживання малолітньої дитини.

Так, зокрема суд зазначив, що «під час судового розгляду справи, судом вирішено питання про виклик в судове засідання та проведення співбесіди, в присутності батьків та психолога, з малолітньою дитиною - ОСОБА_7, для з'ясування питання прив'язаності дитини до кожного з батьків. В жодному судовому засіданні суд не вирішував питання про виклик в судове засідання дитини, якій виповнилося 2 роки 4 місяці для з'ясування в дитини питання про місце її проживання, проте по незрозумілих для суду причинах, орган опіки і піклування, порушуючи вимоги закону і проявляючи заінтересованість в розгляді справи, самостійно, без жодних судових запитів, перевищуючи свої службові повноваження звернувся до відділу освіти з роз'ясненням питання допустимості опитування в залі судового засідання дитини сторін. Суд звертає увагу, що голова комісії захисту прав дитини Гайдукевич Т.І. звернулася з таким питанням до завідувача кабінету практичної психології, вважаючи, що суд має намір вчинити психічне насильство над дитиною. Одночасно слід вказати, що питання про співбесіду з дитиною вирішувалося в судовому засіданні, батько дитини погодився привести доньку в зал судового засідання, а представник органу опіки і піклування не заперечив проти задоволення такого клопотання.

Суд вважає таке письмове листування, і відповіді про недопустимість опитування дитини, які долучені третьою особою органом опіки і піклування, як свідомий тиск на суд та перешкоджання в з'ясуванні фактичних обставин справи».

Відповідно до Конституції України (статті 6, 126, 129) державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Гарантії незалежності і недоторканності суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України, зокрема Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Такими гарантіями, зокрема, є: здійснення правосуддя виключно судами; здійснення правосуддя відповідно до встановленої законом процедури; недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

В той же час, частиною 3 цієї статті передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Встановлено, що 04.09.2014 року в.о. начальника відділу освіти С.Івашків було подано лист завідувачу кабінету практичної психології і соціальної роботи для ОСОБА_10 «Про надання роз'яснення», в якому міститься така інформація: «відділ освіти виконкому Стрийської міської ради за дорученням заступника міського голови, голови комісії захисту прав дитини Т.І.Гайдукевич з метою недопущення психічного насильства над дитиною, звертаємося з проханням надати фахові роз'яснення стосовно допустимості опитування в залі суду під час відкритого судового засідання дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_1. Суд розглядає питання вибору місця проживання дитини одним із батьків. На усну вимогу судді 12.09.2014 р. батьки повинні привести дитину в суд для участі у слуханнях. Ми стурбовані тим, що дівчинці може бути нанесена психологічна травма, котра вплине на стан її здоров'я» (а.с.171 т.1).

Колегія суддів вважає, що аналіз змісту зазначеного листа не відповідає обставинам справи щодо наміру суду здійснити опитування дитини в судовому засіданні, психологічного насильства над дитиною, а з урахуванням того, що в суді розглядалась справа щодо визначення місця проживання дитини, свідчить про вирішення питання заступником міського голови, головою комісії захисту праву дитини Гайдукевич Т.І. щодо доцільності проведення співбесіди, в присутності батьків та психолога, з малолітньою дитиною - ОСОБА_7, для з'ясування питання прив'язаності дитини до кожного з батьків, поза межами встановленої законом процедури, а саме - вирішення цього клопотання в судовому засіданні, що може свідчити про втручання у здійснення правосуддя.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказане письмове листування поза судовим засіданням є перешкоджання в з'ясуванні фактичних обставин справи.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з висновком міськрайонного суду про те, що зазначене є свідомим тиском на суд. А відтак, з дев'ятого абзацу мотивувальної частини окремої ухвали слід виключити слова «свідомий тиск на суд та».

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що з мотивувальної частини окремої ухвали слід виключити з абзацу 11 слово «упередженим», з абзацу 12-го слова «наведене свідчить і про низький фаховий рівень спеціалістів служби в справах дітей та їх зацікавленість в результаті розгляду справи,» з абзацу 15 слово «упереджене» виходячи з наступного.

Так, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Встановлено, що міськрайонний суд не погодився з висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, визнавши його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини.

Однак зазначене, не може свідчити про те, що висновок органу опіки і піклування є упередженим, а сам висновок свідчить про низький фаховий рівень спеціалістів служби в справах дітей та їх зацікавленість в результаті розгляду справи.

За таких обставин окрема ухвалу суду підлягає до зміни з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити ухвалу.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п.3 ч. 2 ст. 307, п. 2 ст.312, п. 5 ч. 1 ст. 314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу міського голови м. Стрий Львівської області задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини окремої ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 листопада 2014 року:

дев'ятого абзацу слова «свідомий тиск на суд та», з абзацу 11-го слово «упередженим», з абзацу 12-го слова «наведене свідчить і про низький фаховий рівень спеціалістів служби в справах дітей та їх зацікавленість в результаті розгляду справи,» з абзацу 15 слово «упереджене».

В решті окрему ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Штефаніца Ю.Г.