АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3699/13-ц Номер провадження 22-ц/786/83/15Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М.

суддів: Триголова В.М., Бондаревської С.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю представника позивача Колеснікова В.О.

Відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2013 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із зазначеним вище позовом.

Позивач посилався на те, що 23 листопада 2006 року, згідно укладеного договору б/н ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1 500,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки відповідач порушував умови кредитного договору щодо його своєчасного повернення, то станом на 31 грудня 2012 року утворився борг на загальну суму 4309,05 доларів США.

Просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 листопада 2006 року у розмірі 4309,05 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31 грудня 2012 року складає 34442,23 грн., а також судові витрати у розмірі 344,42 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2013 року у позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Шуліки А.В.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 09 січня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було відхилено, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2013 року залишено без змін.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року частково задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК». Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 09 січня 2014 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.п.3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як видно з матеріалів справи, 23.11.2006 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, який складається із заяви, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1500,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 43,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Факт отримання кредиту та використання кредитної картки НОМЕР_1 відповідачем ОСОБА_3 не оспорюється.

Судом вірно встановлено, що останнє перерахування особистих коштів платника ОСОБА_3 на погашення кредитної заборгованості відбулося 30 січня 2009 року.

Починаючи з 31 січня 2009 року будь-яке погашення або шляхом внесення коштів ОСОБА_3 або шляхом перерахування банком коштів з інших карт не здійснювалося.

Пунктом 2 Умов та правил надання банківських послуг визначено терміни та поняття, відповідно до яких, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань Держателя, які щомісячно належать сплаті Держателем протягом строку дії Карти. Мінімальний обов'язковий платіж є обов'язковим для Держателя платіжних карт, здійснюючих операції по кредитній схемі.

Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картах із встановленим Мінімальним обов'язковим платежом визначений в Пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту (п.5.3. Правил користування платіжною картою).

Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотках за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. В разі виникнення заборгованості, держатель по Картрахунку зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. За порушення строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням згідно кредитного договору більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. та 5 % від суми позову (п.п.6.5,6.9.,8.6. Умов та правил надання банківських послуг).

Встановлено, що відповідачка належним чином не виконала обов'язків щодо повернення кредитних ресурсів та сплати відсотків.

З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 31 січня 2013 року ОСОБА_3 має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 4309,05 доларів США, з яких:

- 1475,88 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 2568,40 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 62,55 доларів США - штраф (фіксована частина);

- 202,21 доларів США - штраф (процентна складова).

Відмовляючи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову, суд першої інстанції, пославшись на вимоги ст.ст. 257, 264 ЦК України виходив з того, що позивач ще у 2009 році дізнався про порушення своїх прав, умов п 9.1. «Умов та правил надання банківських послуг» не виконав, а тому на час звернення до суду (26 березня 2013 року) з позовом про стягнення заборгованості сплинув строк позовної давності, про застосування якого прохав відповідач.

З даним висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується за таких підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За нормами ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як випливає із пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) (а.с. 11-12).

Згідно п. 3.1.3 правил користування платіжною карткою, після закінчення строку дії відповідна картка пролонгується на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг із виконання розрахункових операцій за картрахунком (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і за умови дотримання інших умов пролонгування, передбачених договором.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

У матеріалах справи є інформація про карту/рахунок, з якої вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» видало ОСОБА_3 кредитну карту, дія якої закінчується у грудні 2012 року (а.с. 61). Жодних доказів на підтвердження того факту, що строк дії кредитної картки закінчився раніше і що ОСОБА_3, відповідно до вимог п. 3.1.3 правил користування платіжною карткою, зверталася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із заявою про закриття картрахунку, не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій.

Оскільки за наданим картковим рахунком дія платіжної картки визначена по грудень 2012 року включно, а позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом 26 березня 2013 року, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №б/н від 23 листопада 2006 року у розмірі 4309,05 доларів США, що за курсом 7,99, відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 31 грудня 2012 року, складає 34442 грн.23 коп., а саме: 1475,88 доларів США - заборгованість за кредитом; 2568,40 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 62,55 доларів США - штраф (фіксована частина); 202,21 доларів США - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 344,42 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 листопада 2006 року у розмірі 4309,05 доларів США, що за курсом 7,99, відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 31 грудня 2012 року, складає 34442,23 грн.(тридцять чотири тисячі чотириста сорок дві гривні 23 коп.), та судові витрати у розмірі 344,42 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: суддя

Судді: