Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква в залі суду № 4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення коштів за електроенергію,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що ПАТ "Київобленерго" являється постачальником електроенергії за регульованим тарифом на території Київської області. Позивач вказував на те, що відповідачі являються власниками різних частин житлового будинку АДРЕСА_1. Позивач посилався на те, що всупереч п. 1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі не зверталися до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією. Позивач вказував на те, що 01.11.2011 року працівниками енергопостачальника у відповідачів було виявлено порушення Правил користу вання електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07. 1999 року, а саме: самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку, про що було складено акт № К 017233. Позивач вказував на те, що згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з підпунктом 5 п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами вищевказаних Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 відповідачам нараховано суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 5 582,54 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вартість безобліково використаної електро енергії в розмірі 5 582,54 грн., а також 243 грн. 60 коп. судового збору.

Представник позивача в суді позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник позов заперечували, та просили відмовити у задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 являються співвласниками будинку АДРЕСА_1 і кожному з них належить по 49/400 частин вказаного будинку, які складають квартиру АДРЕСА_1. Наведене вбачається із відповіді КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" від 20.11.2014 року №2954 на запит суду, та із рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 15.07.2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 являється матір"ю ОСОБА_3, який є співвласником квартири АДРЕСА_1.

Згідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 15.07.2010 року ОСОБА_3 вселений до квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зобов"язано не чинити перешкоди ОСОБА_3 в користуванні житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована 28.05.2011 року за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 25.09.2014 року.

ОСОБА_2, яка являється співвласником квартири АДРЕСА_1, зареєстрована 11.09.2002 року за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 29.09.2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що на ім"я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок для оплати коштів за спожиту електроенергію за квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні також встановлено, що з моменту реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, а саме з 28.05.2011 року і до 06.09.2011 року, ОСОБА_1 не проживала у вищевказаній квартирі, оскільки ОСОБА_2, яка проживала у квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_1 чинилися перешкоди у вселенні, та у проживанні у вказаній квартирі. До 28.05.2011 року ОСОБА_2 проживала одна у квартирі АДРЕСА_1, інші співвласники у вказаній квартирі не проживали. 07.09.2011 року ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_2 вселилася в квартиру АДРЕСА_1, як член сім"ї співвласника будинку ОСОБА_3, і 07.09.2011 року ОСОБА_2 дала ОСОБА_1 розписку про те, що вона зобов»язується не чинити перешкоди у користуванні частиною будинку з окремим виходом за вищевказаною адресою. У вересні місяці 2011 року було замуровано внутрішній прохід між двома частинами вказаної квартири в результаті чого квартира №1 була розділена на дві ізольовані частини з окремими входами і у одній з частин квартири залишилася проживати ОСОБА_2, а в іншій стала проживати ОСОБА_1 Також у вересні місяці 2011 року ОСОБА_2, у частині квартири №1, в якій вона проживала і у якій залишився електричний лічильник, відключила світло у частині квартири №1, де стала проживати ОСОБА_1 і остання проживала без світла. Наведене підтверджується поясненнями позивачки, показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Судом встановлено, що між співвласниками квартири АДРЕСА_1 та позивачем не укладався договір про користування електричною енергією.

Також між ОСОБА_1 та позивачем не укладався договір про користування електричною енергією.

При вирішенні вказаного позову суд виходив з наступного.

В ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено те, що споживач зобов"язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обов"язок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Також у ст. 20 вказаного Закону вказано, що споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціо нального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: в т.ч. комунальні послуги /централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачан ня, централізоване опалення тощо/.

Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Як передбачено п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 р. №1357 /зі змінами/, споживання електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електроенергією між споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об»єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією.

Відповідно до п. 7 Правил, для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання.

Отже, з вищевикладеного суд робить висновок про те, що необхідність укладення договору про надання послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов"язок, а не як право споживача.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачки не зверталися до позивача для укладення договору про користування електричною енергією в квартирі АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що 01.11.2011 року працівниками позивача за місцем проживання та реєстрації відповідачок: АДРЕСА_1 було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Самовільно підключений силовий кабель на трубостойку вводу електричної енергії. Договір на постачання електричної енергії відсутній, електрична енергія споживається, не враховується і не сплачується, про що було складено акт про порушення від 01.11.2011 року № К 017233. З вказаного акту вбачається, що він був складений в присутності ОСОБА_2, яка підписала вказаний акт без жодних зауважень, що вбачається із копії цього акту. Наведене підтверджує ться копією вказаного акту, а також вказане підтвердив у суді свідок ОСОБА_8

Допитаний у суді свідок ОСОБА_8, який проводив вказану перевірку, в суді показав, що на будинку АДРЕСА_1 була трубостойка, тобто гусак, з якого подавалася напруга в будинкову мережу і при обстеженні з»ясувалося, що на трубостойкі під»єднаний безобліковий кабель, який був проведений до частини квартири №1 з боку споживача ОСОБА_1. Безобліковий ввод працівники позивача демонтували і склали акт, який підписала ОСОБА_2, яка пояснила, що співвласник іншої частини квартири №1 краде світло. Свідок показав також те, що квартира АДРЕСА_1 розділена на дві ізольовані частини. Свідок та інші працівники позивача заходили в квартиру №1 зі сторони ОСОБА_2 і у вказаній частині квартири №1 знаходився лічильник і електрична енергія у частині квартири ОСОБА_2 обліковувалася.

Покази свідка ОСОБА_8 приймаються судом до уваги, оскільки вони не суперечать матеріалам справи, жодних доказів, які б ставили під сумнів покази свідка ОСОБА_8 суду не було надано.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі акта про порушення від 01.11.2011 року № К 017233 у відповідності з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Мінюсті України 04.07.2006 року за № 782/12656 / в редакції постанови НКРЕ від 14.10.2010 року за № 1338/, до сплати було нараховано 5 582,54 грн., що вбачається з наданого позивачем розрахунку обсягу та вартості необлікованої електрич ної енергії, копії протоколу від 15.11.2011 року засідання комісії структурного підрозділу енергопостачальника ПАТ "АЕС Київобленерго" Білоцерківського РП з розгляду актів про виявлене порушення ПКЕЕ.

Вирішуючи вказаний спір, суд також керувався наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно до ст.26 цього Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії мож ливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додер жуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Спожи вач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією.

В п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постано вою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, роз'яснено, що самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

За п. 42 Правил, споживач електричної енергії зобов»язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об»єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

В п.53 вказаних Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопоста чальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий зали шається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357 /зі змінами/, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно п.37 вищевказаних Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Як вказано вище в рішенні, проведеною перевіркою було виявлено безоблікове використан ня електроенергії в квартирі АДРЕСА_1, що є порушенням Правил користування електричною енергією, за що споживач повинен нести відповідальність, а саме: відшкодувати спричинені позивачу збитки.

Порядок визначення вартості електричної енергії врегульований вищевказаною Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Мінюсті України 04.07.2006 року за № 782/12656 /в редакції постанови НКРЕ від 14.10.2010 року за № 1338/.

Згідно до п.п. 6 п.2.1 Методики, порушенням правил користування електричною енергією є самовільне підключення до електричної мережі електроустановок, струмоприймачів або елек тропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку.

Згідно до п.3.1.5 вищезазначеної Методики, до порушень ПКЕЕН віднесено, зокрема, само вільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми облі ку.

У відповідності до пунктів 3.1.5, 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами вищевказаних Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04.05.2006 року №562, позивачем була нарахована сума до сплати 5 582,54 грн. Наведене підтверджується розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії і вказаний розрахунок проведено у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що саме із споживача електричної енергії- відповідачки ОСОБА_1 необхідно стягнути збитки заподіяні порушенням Правил користування електричною енергією, оскільки саме у частині квартири АДРЕСА_1, де проживала ОСОБА_1 з 07.09.2011 року було виявлено вищевказане порушення Правил користування електричною енергією. А тому, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, і суд вважає, що з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ "Київобленерго" належить стягнути збитки, заподіяні порушенням Правил користування електричною енергією в сумі 928,25 грн. за період з 07.09.2011 року по 31.10.2011 року включно згідно до наданого позивачем розрахунку акту №К017233.

Суд вважає, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні його позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 4 654,29 грн. за необгрунтованістю цих вимог.

Суд також вважає, що позивачу слід відмовити у стягненні із ОСОБА_2 збитків заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією за необгрунтованістю цієї вимоги, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що у частині квартири №1 за вищевказаною адресою, де проживала ОСОБА_2 знаходився лічильник і електрична енергія у частині квартири де жила ОСОБА_2 обліковувалася, що підтвердив у суді свідок ОСОБА_8, а також наведене в суді підтвердив і представник позивача.

Суд також вважає, що з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на підставі ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки ОСОБА_1 про те, що жодного відношення до виявленого порушення вона не має і вона особисто не здійснювала самовільне підключення до електричної мережі енергопостачальника, а також їй невідомо коли та ким здійснено вищевказане підключення, оскільки вказані заперечення позивачки спростовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами. Крім вказаного, відповідачка не надала суду належних та безспірних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки ОСОБА_1 та її представника про те, що ОСОБА_1 не являється споживачем електричної енергії, оскільки між ОСОБА_1 та позивачем не укладався договір про користування електричною енергією, та про те, що ОСОБА_1 не являється ні власником, ні співвласником вказаного будинку, оскільки ці заперечення також спростовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами.

Суд також вважає, що встановлений у суді факт відсутності відповідачки ОСОБА_1 15.11.2011 року на засіданні комісії структурного підрозділу енергопостачальника ПАТ "АЕС Київобленерго" Білоцерківського РП з розгляду актів про виявлене порушення ПКЕЕ не є підставою для відмови у задоволенні позову і не спростовує ні факту порушення, ні правильності проведених позивачем нарахувань по акту.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки ці покази не містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1, 26,27 Закону України «Про електроенергетику», ст.ст. 13,19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 64,156,162 ЖК України, Правил користування електричною енергією для населення, затвердже ними постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Мінюсті України 04.07.2006 року за № 782/12656 / в редакції постанови НКРЕ від 14.10.2010 року за № 1338/, ст.ст.10,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" 928 грн. 25 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні іншої частини позову ПАТ "Київобленерго" відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб