пр № 2-з/464/1/15
УХВАЛА

14.01.2015 року м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борейко С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі 464/12733/14-ц, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 в якій просить: здійснити поділ спільного майна подружжя; визнати за ним право власності на автомобіль НОМЕР_1, 2008 року, номер кузова НОМЕР_2; визнати за відповідачем право власності на автомобіль НОМЕР_3, номер кузова JMBSNCY4А8U012667, 2008 року.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт із забороною вчиняти дії по відчуженню на спірні автомобіля. В обґрунтування покликається на те, що такі спірні автомобілі придбані сторонами за час перебування останніх у подружніх відносинах, були зареєстровані на дружину, однак шлюб розірвано, а автомобілі надалі перебувають у приватній власності відповідача, що може призвести до відчуження шляхом їх продажу. Просить заяву задовольнити повністю.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт із забороною вчиняти дії по відчуженню спірних автомобілів, однак такий вид забезпечення позову не передбачений ч.1 ст.152 ЦПК України, адже арешт, як вид забезпечення позову, застосовується відносно майна або грошових коштів, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; необхідність застосування такого арешту, як виду забезпечення позову не обґрунтована заявником жодним чином; не подано будь-яких доказів перебування спірних автомобілів у власності відповідача.

Відсутність зазначених відомостей не дає можливості суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову - у виді арешту із забороною вчиняти дії по відчуженню, може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Згідно з ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього ж кодексу, повертає її заявнику.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

У звязку із наведеним, позивачу необхідно повернути сплачений судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп., згідно з квитанції від 15.12.2014 № КП-370/1 в місцевий бюджет Сихівського району м. Львова, ГУ ДКСУ у Львівській області, р/р 0008, МФО 825014, КОД .

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» та ст.ст.151, 153, 208, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі 464/12733/14-ц - повернути.

Повернути ОСОБА_1 сплачені 121 грн. 80 коп. судового збору, згідно з квитанції від 15.12.2014 № КП-370/1 в місцевий бюджет Сихівського району м. Львова, ГУ ДКСУ у Львівській області, р/р 0008, МФО 825014, КОД .

Розяснити заявнику право повторного звернення до суду з заявою про забезпечення позову після усунення недоліків.

Копію цієї ухвали направити ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суду м.Львова протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В.Борейко