Справа № 510/813/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2015 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки майна визнала, не заперечувала проти їх задоволення, свої зустрічні позовні вимоги до позивача про визнання права власності на спадкове майно підтримала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивач на задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки майна наполягав, зустрічні позовні вимоги відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності визнав в повному обсязі, просив про розгляд справи без його участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії свідоцтв про смерть ОСОБА_3, померлого 01.01.2004р., ОСОБА_4, померлої 14.09.2001 р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1; копія довідки від 17.11.2014 р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2003 р.; реєстр № 2/784; копія інформаційного листа Держкомзему про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107594; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул. Леніна 159 в с. Плавні Ренійського району Одеської області; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.02.2015 року.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є сином нині померлої ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 належало:

-? частина житлового будинку із надвірними спорудами по вул. Леніна, 159 в с. Плавні Ренійського району Одеської області, що підверджується технічним паспортом на вказаний житловий будинок.

-земельна частка (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107552 від 19 лютого 1997 р.

-майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02782 від 12.02.2003 р.

На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила, 14.09.2001р. - померла. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були ОСОБА_1, син померлої, ОСОБА_2, донька померлої та ОСОБА_3, чоловік померлої. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, єдиним, хто прийняв спадщину був чоловік померлої ОСОБА_3, який 18.02.2003 р. отримав в Ізмаїльській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті дружини ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3, прийняв спадщину, що залишилася після померлої дружини ОСОБА_4, подавши нотаріусу у встановлений строк відповідну заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.02.2003 р.

01.01.2004 року помер батько позивача, ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 належало:

-? частина житлового будинку із надвірними спорудами по вул. Леніна, 159 в с. Плавні Ренійського району Одеської області, що підверджується технічним паспортом на вказаний житловий будинок.

-земельна частка (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107552 від 19 лютого 1997 р., після смерті дружини ОСОБА_4

-майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02782 від 12.02.2003 р., після смерті дружини ОСОБА_4

-земельна частка (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107594 від 12 січня 1997 р.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 01.01.2004р. - помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, його син ОСОБА_1, позивач у справі, та донька померлого, ОСОБА_2, відповідачка у справі (як спадкоємеці першої черги за законом), звернулися до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням сторін нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів (правовстановлюючий документ, реєстрацію якого було проведено в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, щодо спадкового будинку, та оригінали державних актів на право приватної власності на вищевказані земельні ділянки) на вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки, про що 03.02.2015р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняли спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_3 і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, пропорційно заявлених кожним із них позовних вимог, які сторони визнали та просили задовольнити, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців судом не встановлено.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2І про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки майна, та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_5, ОСОБА_2, сторони у справі, є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Вони у передбачений законом строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважаються такими, що її прийняли. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку сторони прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_3 не було отримано правовстановлюючий документ, реєстрація якого було проведено в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, щодо спадкового будинку та загублено оригінали державних актів на право приватної власності на вищевказані земельні ділянки, а зареєструвати право власності після смерті спадкодавця є неможливим, у звязку із тим, що закон повязує набуття права власності на нерухоме майно із відповідною державною реєстрацією цього права, а згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність, тобто здатність мати цивільні права та обовязки фізичної особи припиняється у момент її смерті, також чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту також не можливо оформити спадщину (згідно п. 5.1 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю…видається відповідний дублікат», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, при втраті (псуванні) державного акта на землю, власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат, так як набуте за спадкуванням право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 не було оформлено, вони не в змозі отримати дублікати державних актів на землю, у звязку із чим в даний час вони вимушені звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, одним із шляхів захисту прав громадян на землю є визнання прав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є субєктами набуття права власності на сспадкове майно, пропорційно заявлених кожним із них позовних вимог, з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2І про визнання права власності на спадкове майно та виділ в натурі частки майна, та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

1.Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

-? частину житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по вул. Леніна, 159 в с. Плавні Ренійського району Одеської області.

-земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2003 р., реєстр № 2/784, виданого на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107552 від 19 лютого 1997 р.

-майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.02.2003 р., реєстр № 2/784, виданого на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 02782 від 12.02.2003 р.

які належали ОСОБА_3, померлому 01.01.2004 року.

2.Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на:

-земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет» с. Плавні Ренійського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107594 від 12 січня 1997 р.,

яка належала ОСОБА_3, померлому 01.01.2004 року.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник