Провадження №2/193/31/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

12 січня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Палій Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради, треті особи - Софіївська районна державна адміністрація, відділ Держземагентства у Софіївському районі, про визнання права на земельну частку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2.

20 березня 2013 року позивач звернулась до Софіївської нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2.

11 грудня 2013 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? житлового будинку АДРЕСА_1. Право власності на житловий будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно .

10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 1.0 га, яка належала померлому ОСОБА_2, однак державний нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ не відповідає вимогам законодавства України, а саме: відсутні дата видачі, номер реєстрації, печатка та підпис голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 152798, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 482-р від 14 листопада 2005 року.

За життя чоловіку ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 482-р від 14.11.2005 року було передано у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 1.000 га, яка розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровської області

На підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_2 земельна ділянка площею 1.000 га зареєстрована та внесена до державного земельного кадастру.

За життя ОСОБА_2 отримавши після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку Державний акт на право власності на земельну ділянку не провів його реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та не підписав в Софіївській районній державній адміністрації Дніпропетровської області.

Таким чином, позивач успадкувала земельну ділянку, однак позбавлена можливості оформити спадщину на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

Позивач є спадкоємцем першої черги майна померлого за законом. Крім неї спадкоємцями першої черги майна померлого за законом є спільний син ОСОБА_3, який відмовився від спадщини, шляхом подання до нотаріальної контори заяви про відмову у прийнятті спадщини на користь ОСОБА_1 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Зазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права, у зв'язку із зазначеним, позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування, право на земельну частку, яка належала померлому на підставі державного акту.

Позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву.

Відповідач - Софіївська селищна рада позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву.

Треті особи - відділ Держземаганства у Софіївському районі, Софіївська державна нотаріальна контора, проти позову не заперечують надали суду заяву у якій просять розглянути справу за відсутності їхніх представників.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 (а.с. 9).

20 березня 2013 року позивач звернулась до Софіївської нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 10).

11 грудня 2013 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? житлового будинку АДРЕСА_1 ( а.с. 12). Право власності на житловий будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 11).

10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 1.0 га, яка належала померлому ОСОБА_2, однак державний нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ не відповідає вимогам законодавства України, а саме: відсутні дата видачі, номер реєстрації, печатка та підпис голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 152798, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 482-р від 14 листопада 2005 року (а.с. 7).

За життя чоловіку позивача ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 482-р від 14.11.2005 року було передано у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 1.000 га, яка розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровської області ( а.с. 68)

Згідно довідки відділу Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області дана земельна ділянка зареєстрована та внесена до державного земельного кадастрі, кадастровий номер 1-005-0212 (а.с. 17).

Позивач є спадкоємцем першої черги майна померлого за законом.

Крім неї спадкоємцями першої черги майна померлої за законом є ОСОБА_3 (син спадкодавця), який звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 (а.с. 34).

Для того, щоб позивач могла володіти та користуватися спадковим майном, а саме: земельною часткою, позивачу потрібно набути таке право в порядку спадкування.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України позивач являється спадкоємцем майна померлого за законом.

Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. А спадкодавець за життя отримав такий правовстановлюючий документ - державний акт серії ЯЕ № 152798 (а.с. 7).

Судом встановлено, що у державному відсутня дата видачі, номер реєстрації, печатка та підпис голови Софіївської державної адміністрації Дніпропетровської області.

У п. 3.5 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 1.03.2013р. зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач довела ту обставину, що вона має право успадкувати майно після смерті чоловіка.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради, треті особи - Софіївська районна державна адміністрація, відділ Держземагентства у Софіївському районі, про визнання права на земельну частку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1.000 га, вартістю 21116 гривень 95 коп., яка розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі розпорядження адміністрації № 482-р від 14 листопада 2005 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки 1-005-0212 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська