Справа № 199/9079/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Голубніченко В.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 09 липня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відсутнє взаєморозуміння, що призводило до сварок та скандалів та призвело до втрати почуття поваги та любові. З травня 2013 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати.

Крім того відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей; стягнути аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років; залишити дітей проживати з позивачем та покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 12.01.2015 позовні вимоги позивача у частині визначення місця проживання дітей разом з позивачем були залишені без розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та представник позивача - адвокат ОСОБА_2, надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Позовні вимоги з приводу стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі по 1000 грн. щомісячно до повноліття дітей та позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 трьох років визнав частково, оскільки він не працює та не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Фруктовською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 02 (а.с.7).

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей (а.с.8-9).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до роз'яснень в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Враховуючи прожитковий мінімум на одну дитину встановлений Законом України «Про Державний бюджет в Україні на 2015 рік», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 516 грн. на кожну дитину, враховуючи вимоги ст.182 СК України.

Суд не може погодитися з посиланнями позивача ОСОБА_1 щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, тоді як обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом також встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з травня 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали.

За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог позивача з приводу стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Як встановлено судом, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданого Фруктовською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 02.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу.

Відповідач не працює та зареєстрований як безробітний в Лівобережному районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська та отримує соціальну допомогу у розмірі 722,94 грн., що підтверджується довідкою від 12.01.2015 за №6354, наявною в матеріалах справи, однак позов визнав частково, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має, має задовільний стан здоров'я.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів з відповідача на утримання позивачки, а саме в розмірі 100 грн., починаючи стягнення з 25 грудня 2014 року до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4. Задовольняючи позовні вимоги саме в такій сумі, суд зважує на те, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на її користь у розмірі 500 грн., а також ту обставину, що відповідач частково визнав позовні вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. та 243,60 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 214, 215, 218, 222, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрованим 09 липня 2011 року Фруктовською селищною радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №02 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі по 516 (п'ятсот шістнадцять) грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 25 грудня 2014 року до повноліття дітей, з подальшою індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на її утримання аліменти в розмірі 100 (сто) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з 25 грудня 2014 року до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Дніпропетровська, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець