АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №212/8804/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/599/К/15 Шум Л.І.
Категорія № 27(І) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача Подолінного Романа Георгійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 30 січня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ КБ "Приват Банк" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором станом на 10.07.2014 року у сумі 52688,10 грн., яка складається з: 5152,55 грн. - заборгованість за кредитом; 264,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 115,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 44170,13 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 2479,36 гривень - штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 526,88грн.

В обґрунтування позову Банк зазначив, що 17.08.2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № К3ХRRХ23390996, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 5791,18 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості. Однак відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим у неї перед Банком утворилася заборгованість, яка станом на 10.07.2014 року складає 52688,10 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2015 року, у якому ухвалою суду від 04 лютого 2015 року виправлено арифметичну помилку, позов Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № К3ХRRХ23390996 від 17.08.2008 року в сумі 8870, 65 грн., з яких: 5152,55 грн. - заборгованість за кредитом; 264,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 115,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 358,47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 2479,36 гривень - штраф (процентна складова) та судовий збір у сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині зменшення розміру суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, та задовольнити ці вимоги Банку у повному обсязі.

Зокрема, позивач посилається на те, що у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.267 ЦК України, оскільки відповідач ОСОБА_3 із заявою про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності по пені не зверталася. Крім того, сторони погодили збільшення строку позовної давності стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором та неустойки до 5 років, тому висновок суду першої інстанції про нарахування пені в межах одного року, на думку апелянта, не відповідає матеріалам справи. Також апелянт зауважив, що початок перебігу строку позовної давності починається з 18.08.2009 року, а закінчується 17.08.2014 року, тобто позивачем зазначений строк не пропущено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "Приват Банк") та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № К3ХRRХ23390996, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 5791,18 грн. на умовах сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.08.2009 року.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача перед Банком утворилася заборгованість.

Звертаючись до суду з позовом, Банк посилався на неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 10.07.2014 року складає 52688,10 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги Банку та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 5152,55 грн. - заборгованість за кредитом; 264,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 115,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 2479,36 гривень - штраф (процентна складова), суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неналежним чином не виконувалися умови кредитного договору.

У цій частині рішення суду сторонами не оскаржено, у зв'язку з чим, на підставі частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., згідно яких під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у частині стягнення з відповідача на користь позивача 5152,55 грн. - заборгованість за кредитом; 264,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 115,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафів відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 2479,36 гривень - штраф (процентна складова), не перевіряє.

Частково задовольняючи позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 358,47 грн.,суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення її за останні 12 місяців, що передують зверненню до суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та умов кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження порушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100 цс 14 від 03 вересня 2014 року, яка відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Матеріалами справи встановлено, що Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 15.08.2014 року.

Тобто пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором підлягає стягненню згідно розрахунку позивача в межах останніх 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, починаючи з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою, тобто за період з 16.08.2013 року по 10.07.2014 року у сумі 358,47 грн.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що пеня, розрахована за період з 17.08.2008 року по 16.08.2013 року, знаходиться поза межами строку спеціальної позовної давності, тому пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах останніх 12 місяців перед зверненням кредитора до суду у сумі 358,47 грн.

Доводи апеляційної скарги Банку про те, що у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.267 ЦК України, оскільки відповідач ОСОБА_3 із заявою про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності по пені не зверталася, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

З вищенаведених підстав колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги Банку про те, що сторони погодили збільшення строку позовної давності стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором та неустойки до 5 років,

Посилання в апеляційній скарзі на те, що початок перебігу строку позовної давності починається з 18.08.2009 року, а закінчується 17.08.2014 року, тобто позивачем зазначений строк не пропущено, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки положеннями ч. 2 ст. 258 та ст.266 ЦК України для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено спеціальну позовну давність в один рік.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: