Провадження № 2/127/1074/15
12.01.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Кашпрука Г.М.,
секретаря Мироненко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги Вінницької обласної ради до ОСОБА_1, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Вінницька міська станція швидкої медичної допомоги Вінницької обласної ради звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної транспортному засобу в дорожньо-транспортній пригоді.
Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 14.06.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 та санітарного автомобіля Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, що призвела до пошкодження вказаних транспортних засобів. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2013 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», яка сплатила позивачу 11 046,09 грн. страхового відшкодування. Однак фактичні витрати на відновлювальний ремонт санітарного автомобіля склали 27 056,74 грн. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 16 010,65 грн. завданої майнової шкоди, яка полягає у різниці між фактичними витратами та сумою, виплаченою страховиком.
В судове засідання представник позивача за довіреністю Дроздов Є.М. не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході судового розгляду зазначав, що страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатив оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, а тому решта 16 010,65 грн., які сплачені медичною установою за відновлювальний ремонт санітарного автомобіля, слід стягнути з заподіювача шкоди.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, у судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши про причини своєї неявки та не надавши відповідної заяви про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.
Частиною 1 статті 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та представника третьої особи.
Відповідно до положень частини 2 статті 197 ЦПК України та у зв'язку із неявкою сторін, третіх осіб та їх представників в судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно наряду-замовлення № ЛА-С-0000000 від 04 листопада 2013 року приватним підприємством «Люкс-Авто» на замовлення Вінницької міської станції ШМД було проведено ремонт автомобіля «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 на загальну суму 9 007,67 грн. (а. с. 9). Вінницька міська станція ШМД сплатила на користь ПП «Люкс-Авто» 9 007,67 грн. згідно платіжного доручення № 140 від 12 листопада 2013 року (а. с. 8).
Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 цієї статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором страхування АВ/3662507.
Позивач визнав ту обставину, що у зв'язку з наданням ним страховику документів, до підтверджують витрати ПДВ при відновлювальному ремонті транспортного засобу, позивачу було проведено доплату вирахуваного ПДВ при відновлювальному ремонті транспортного засобу у розмірі 1 924,35 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Таким чином, страховиком було сплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 11 046,09 грн. ( 9121,74+1924,35).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третьої особи.
Відповідно до ст. 28 вказаного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, в тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 36.1.ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнання майнових вимог заявника або на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 38.2 вказаної статті, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Відповідно до п. 36.7 вказаної статті рішення страховика про здійснення або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, що має право на відшкодування, у судовому порядку.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Зважаючи на те, що ні відповідач, як застрахована особа, ні позивач, як особа, що має право на відшкодування, не оскаржували до суду рішення страховика про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору.
Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача розмір сплаченого позивачем судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1-6,10,12,22,28,36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10,11, 60,79,88,209, 213-215, 218, 224-226, 228, 233 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку, подавши через суд першої інстанції апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.
Суддя :