КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2332/15-ц
Провадження № 2/488/1343/15 р.
19.11.2015 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,
при секретарі - Лебеденко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -
У червні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати житловий будинок № 288 по вулиці Янтарній в м. Миколаєві спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4, яка померла 24.04.2013 року, та ОСОБА_5, який помер 11.02.2015 року, та визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку № 288 по вулиці Янтарній в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_4, яка померла 24.04.2013 року.
В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 24.04.2013 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 288 по вулиці Янтарна в м. Миколаєві. Спадкоємцями першої черги за законом є: вона, її рідна сестра , відповідачка по даній справі ОСОБА_3, та їхній батько, чоловік спадкодавиці ОСОБА_5.
Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, і є такою, що прийняла спадщину. Відповідач ОСОБА_3 своє право на спадкування після смерті матері не використала, до нотаріальної контори не зверталася, спадщину не прийняла. Їх батько - ОСОБА_5 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або відмови не звертався.
ОСОБА_5 11 лютого 2015 року помер.
Однак, позивач отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері не може, оскільки власником спірного житлового будинку був її чоловік ОСОБА_5, і частка матері у спільній сумісній власності не була визначена, а через це нотаріус рекомендував позивачці звернутися за захистом своїх прав до суду.
В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність позов підтримують.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома.
Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що на час набуття права власності на житловий будинок № 288 по вулиці Янтарній в м. Миколаєві Погорєлов ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 10.02.1060 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.24).
28.06.1965 року між ОСОБА_5 та Виконкомом Жовтневої міської ради трудящих був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності за адресою: м. Миколаїв, вул. Янтарна, № 288 (раніше: м. Жовтневе, вул. Поштова, № 260), даний договір був посвідчений нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори від 28.06.1965 року (а.с.21-22). В подальшому подружжя ОСОБА_5 побудували житловий будинок та згідно довідки Миколаївського МБТІ № 641 від 25.05.2015 р. (а.с.31) право особистої власності на домоволодіння за вказаною адресою було зареєстровано за ОСОБА_5
У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуалього користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
24.04.2013 року в м. Миколаєві померла ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 288 по вулиці Янтарній в м. Миколаєві. Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не залишила.
Із копії спадкової справи № 37/2013, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7, вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом є позивач, відповідач ОСОБА_3, як дочки, та їх батько ОСОБА_5.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судовим розглядом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка, позивачка по даній справі ОСОБА_2, подавши в усатновлений законом строк заяву до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про прийняття спадщини, а також чоловік спадкодавиці - ОСОБА_5, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицем на час відкриття спадщини.
Відповідач ОСОБА_3 спадщину в установленому законом порядку не прийняла, так як до нотаріальної контори не зверталася та на час відкриття спадщини із спадкодавицею не проживала.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Однак, позивач отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері не може, оскільки її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за життя не оформили документи про право спільної сумісної власності подружжя на спадковий будинок № 288 по вулиці Янтарна в м. Миколаєві.
В силу ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
За ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу.
Відповідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 534, 548, 549 ЦК, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати житловий будинок № 288 по вулиці Янтарній в м. Миколаєві спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4, яка померла 24.04.2013 року, та ОСОБА_5, який помер 11.02.2015 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку № 288 по вулиці Янтарній в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_4, яка померла 24.04.2013 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Селіщева