Номер провадження 2/754/218/15
РІШЕННЯ
Іменем України
05.02.2015 Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
при секретаріСолодухіній Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання права на безпечні та здорові умови проживання, визнання права на отримання житла, зобов`язання забезпечити житлом,-

В С Т А Н О В И В:
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в вересні 2013 року звернулись до суду з позовом до відповідачів Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання права на безпечні та здорові умови проживання, визнання права на отримання житла, зобов`язання забезпечити житлом.

Вимоги мотивують змістом Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 18.07.2001 № 1513 «Про затвердження переліків будинків, які підлягають реконструкції або реставрації у м. Києві у 2001 році», змістом Розпорядження Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 09.09.2001 № 915 «Про реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 », а також експертним заключенням Інституту Гігієни та медичної Екології імені О.М. Марзеєва НАМН України. у відповідності до яких, позивачі, на їх думку, мають право на відселення з буд. АДРЕСА_1 , Вразовуючи проживання позивачів в умовах небезпечних для життя і здоров`я, з причин незалежних від них, внаслідок протиправної бездіяльності Деснянської районної в м. Києві адміністрації, яка не виконала обов`язок щодо відселення 57 із 134 квартир буд. АДРЕСА_1 , просять позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, при цьому зазначили, що позивачі мають право на безпечні та здорові умови проживання та право на отримання житла площею не менше норм жилої площі передбаченої Житловим кодексом УРСР та, зокрема, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація зобов`язана забезпечити цим житлом.

Представник Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації позов не визнає, вважає, що позовні вимоги в частині їх пред`явлення до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи - Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до суду не з`явився, від останніх надійшов лист з проханням розглядати справу за їх відсутності, щодо позову заперечують, просять відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до договору дарування квартири від 25 грудня 2012 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

У квартирі за вищезазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 власник квартири, ОСОБА_2 син власника квартири, ОСОБА_3 невістка власника квартири, ОСОБА_4 онука власника квартири.

За усною інформацією, наданою працівниками ЖЕК-303 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, ОСОБА_2 з дружиною та дочкою фактично проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває на квартирному обліку у військовій частині за місцем проходження служби. У кв. АДРЕСА_4 проживає лише позивач ОСОБА_1 .

Зазначений факт підтвердила у судовому засіданні ОСОБА_1 .

У заяві про збільшення позовних вимог позивачі зазначають, що проживають в умовах, небезпечних для життя і здоров`я, з причин не залежних від них, внаслідок протиправної бездіяльності Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

Зважаючи на викладене, позивачі просять зобов`язати Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію забезпечити їх окремим жилим приміщенням (квартирою) жилою площею не менше ніж передбачено нормами чинного житлового законодавства України. У зв`язку з перебуванням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації у стадії ліквідації, позивачі вимагають зобов`язати Деснянську районну в місті Києві державну адміністрацію, яка, на їх думку є правонаступником Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, забезпечити їх окремим жилим приміщенням (квартирою) жилою площею не менше ніж передбачено нормами чинного житлового законодавства України.

На підставі розпоряджень Київської міської державної адміністрації від 18.07.2001 № 1513 «Про затвердження переліків будинків, які підлягають реконструкції в м. Києві у 2001 році» та від 12.07.2004 № 1253 «Про затвердження переліків будинків, які підлягають реконструкції або реставрації в АДРЕСА_5 було включено до переліку будинків, які підлягають реконструкції, а його мешканці відселенню за рахунок коштів спеціального фонду міського бюджету.

На підставі розпорядження Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 05.09.2001 № 915 «Про реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 », а також у відповідності до ч. 6 ст. 101 та ч. 3 ст. 165 ЖК Української РСР, з 2004 року за рахунок міського бюджету здійснювалося відселення мешканців з будинку за вищевказаною адресою.

На виконання розпорядження Ватутінської райдержадміністрації м. Києва від 05.09.2001 № 915 «Про реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 » та з метою відселення з будинку, що підлягає реконструкції, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 та дочкою, Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією було запропоновано отримати: у 2006 році трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 , у 2007 році трикімнатну квартиру АДРЕСА_7 , у 2009 році трикімнатну квартиру АДРЕСА_8 . Від запропонованих квартир позивачі відмовились у зв`язку з тим, що бажали отримати дві окремі квартири: однокімнатну для ОСОБА_1 , двокімнатну для ОСОБА_2 на сім`ю з 3-х осіб.

Вищезазначена обставина встановлена рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про відселення з аварійного будинку, зобов`язання надати житло та стягнення моральної шкоди, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2010 року, а тому, у відповідності до ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. (а.с.88-91)
Також, у зазначеному судовому рішенні вказано, що з наведених вище розпоряджень Київської міської державної адміністрації, Ватутінської районної у м. Києві державної адміністрації, вбачається, що позивачі підлягають відселенню з займаної ними квартири у зв`язку з реконструкцією будинку, а не у зв`язку з поліпшенням житлових умов, а тому посилання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на норми житлового законодавства, які регулюють питання надання житла у зв`язку з поліпшенням житлових умов, у даному випадку є недоцільними.

Зокрема, за змістом розпоряджень Київської міської державної адміністрації від 16.11.2011 № 2127 «Про капітальний ремонт жилого будинку АДРЕСА_1 » та від 26.03.2012 № 466 «Про внесення змін до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передбачено проведення капітального ремонту буд. АДРЕСА_1 за рахунок коштів, передбачених в бюджеті м.Києва для Деснянського району на капітальний ремонт житлового фонду місцевих органів влади.

Вищевказаним розпорядженням, попередні розпорядження Київської міської державної адміністрації про реконструкцію та відселення, в тій частині, що стосується буд. АДРЕСА_1 , були скасовані.

Позивачі просять суд ухвалити рішення про зобов`язання Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації та Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації забезпечити їх окремим жилим приміщенням (квартирою) жилою площею не менше ніж передбачено нормами чинного житлового законодавства України, при цьому обгрунтовують позов в цій частині розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, до яких на даний час внесені зміни відповідним розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 16.11.2011 № 2127 «Про капітальний ремонт жилого будинку АДРЕСА_1 », яким відселення мешканців вказаного будинку не передбачено та яке постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2012року, що набрала законної сили, визнано таким, що прийняте Київською міською державною адміністрацією в межах її повноважень та згідно діючого законодавства.

На підставі розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.04.2012 № 163 «Про організацію капітального ремонту будинку АДРЕСА_1 », виданого на виконання вищевказаних розпоряджень Київської міської державної адміністрації, функції замовника капітального ремонту будинку за вищевказаною адресою було передано КП «Дирекція з управлівння та обслуговування житлового фонду Деснянської районної в м. Києві ради».

Наведені вище розпорядження Київської міської державної адміністрації та Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, змістом яких передбачено проведення капітального ремонту буд. АДРЕСА_1 , в установленому діючим законодавством України порядку незаконними не визнавались та не скасовувались, а отже є чинними та такими, що підлягають виконанню.

Щодо тверджень позивачів відносно неможливості їхнього подальшого проживання у буд. АДРЕСА_1 через невідповідність стану будинку санітарним нормам, суд виходить з наступного.

Доказом невідповідності стану будинку встановленим санітарним нормам, на думку позивачів, є висновок експертизи від 20.01.2014 № 27/129, призначеної судом та проведеної спеціалістами «Інституту гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва Національної академії медичних наук України».

У відповідності до вищезазначеного висновку, експлуатація буд. № 11-А по вул. Шолом-Алейхема в м. Києві неможлива без проведення його капітального ремонту та усунення ураження грибками, а також ліквідації причин, що викликають зволоження будівельних конструкцій та їх ураження пліснявими грибками.

При цьому слід зазначити, що Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією не заперечується і не оспорюється той факт, що буд. АДРЕСА_1 потребує проведення капітального ремонту.

Як вже зазначалось вище, на виконання розпоряджень Київської міської державної адміністрації, Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією було прийнято відповідне розпорядження щодо проведення капітального ремонту будинку.

Відповідно до ст. 34 ЖК Української РСР, однією з підстав для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов є проживання у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним нормам і технічним вимогам.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться

на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і

громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного

реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок

ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 43 ЖК Української РСР та п. 38 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», жилі приміщення з державного житлового фонду надаються громадянам, які вважаються потребуючими поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку за місцем свого проживання, в порядку черговості.

Отже, нормами чинного законодавства України чітко визначені підстави та порядок отримання житла громадянами, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі, у зв`язку з проживанням у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним нормам і технічним вимогам.

Встановлено, що у 2012 році ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звертались до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації про відновлення права на відселення із аварійного будинку, права на позачергове отримання жилого приміщення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог. (а.с.84-87)
Вищезазначене судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

При цьому слід зазначити, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року встановлені обставини, які мають значення при вирішенні по суті даної справи і у відповідності до ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Зокрема, даним рішенням встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 20 травня 2005 року перебуває на квартобліку, як учасник та потерпіла від аварії на ЧАЕС І категорії, а позивач ОСОБА_2 , як військовослужбовець, перебуває на обліку у Житловій комісії гарнізону м. Києва.

Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією не заперечується і не оспорюється те, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потребують поліпшення житлових умов. Однак враховуючи те, що їх черговість на отримання житла не підійшла, правові підстави для надання їм житла, зазначеного у позовних вимогах відсутні.

За таких обставин, зважаючи на те, що позивачі перебувають на обліку, як громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечення їх житлом призведе до порушення принципу черговості поліпшення житлових умов та порушить права громадян, які потребують поліпшення житлових умов та знаходяться у відповідній черзі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Змістом статей 21 та 24 Конституції України встановлено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Щодо тверджень позивачів відносно аварійного стану буд. АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

Визнання жилого будинку (приміщення) таким, що не відповідає діючим санітарно-технічним вимогам та є непридатним для проживання або аварійним здійснюється за розпорядженням відповідної районної в місті Києві державної адміністрації, за місцем знаходження будинку. Будинок АДРЕСА_1 аварійним, непридатним для проживання, або таким, що не відповідає діючим санітарно-технічним вимогам у встановленому порядку не визнавався. Дана обставина встановлена рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2013 року.

З урахуванням того, що позов пред`явлений до двох різних юридичних осіб Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації та Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з метою повного та всебічного розгляду справи, а також з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення при вирішенні справи по суті, суд виходить з наступного.

Рішенням Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» з 31 жовтня 2010 року ліквідовані районні в місті Києві ради та їх виконавчі органи (районні у м. Києві державні адміністрації) та утворено районні в місті Києві державні адміністрації.

Змістом Рішення Київської міської ради «Про бюджет м. Києва на 2011 рік» встановлено, що новоутворені районні в місті Києві державні адміністрації є правонаступниками ліквідованих районних у м. Києві державних адміністрацій виключно за бюджетними зобов`язаннями.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2010 № 787 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» припинено шляхом ліквідації Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію.

Отже, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація є новоутвореною юридичною особою, яка не являється правонаступником ліквідованої юридичної особи Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, а тому не відповідає по боргам та невиконаним зобов`язанням останньої.

При цьому слід зазначити, що вищенаведена обставина встановлена Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10 січня 2013 року по справі за позовом ТОВ «Науково-виробнича компанія «Сегор» до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення грошових коштів, тому у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, змістом якої визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної

сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини .

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову. Вимоги позову є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстав для відшкодування позивачу судових витрат суд не вбачає, оскільки відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 27,31-32, 60, 123, 137, 143-144, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 101 ЖК Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання права на безпечні та здорові умови проживання, визнання права на отримання житла, зобов`язання забезпечити житлом, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон