УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Семіряд І.В.

при секретарі - Вороніні Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 42 117,60 грн.

26.07.2015 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно рухоме та нерухоме, автомобіль «Geele», державний номер НОМЕР_1, земельні ділянки або грошові кошти, що належать відповідачу за адресою АДРЕСА_1, заборонити вчиняти певні дії, встановити обовязок вчинити певні дії, заборонити іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання. Крім того заявник просить визнати недійсними правочини, які здійсненні у період часу з 10.02.2010 року по теперішній час щодо продажу, дарування, міни ОСОБА_3 або його довіреністю майна (рухомого та не рухомого), земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1.

Прохання забезпечити свій позов мотивує тим, що у позивача є обґрунтоване припущення, що незастосування заходів забезпечити позов може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, несумлінні дії відповідача на протязі 2011-2015 роках щодо повернення боргу. ОСОБА_3 купує та реєструє на своє імя автомобіль «Geele», державний номер НОМЕР_1, приховує та може продати своє майно за адресою АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити його виконання після ухвалення рішення, якщо позовні вимоги будуть задоволені судом.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку із якими потрібно забезпечити позов,

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові №9 від 22.12.2006р. звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

За змістом ст. 152 ЦПК України, вбачається, що заборона відчуження майна допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

При розгляді заяви суд враховує зміст заявлених позовних вимог, та те, що між сторонами дійсно виник спір.

Розглянувши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд встановив, що при поданні вказаної заяви, заявник посилається лише на загальні підстави для накладення арешту що незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення, при цьому переконливих доводів щодо причин, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, тощо, не навів.

Доказів, що автомобіль «Geele», державний номер НОМЕР_1 та майно за адресою АДРЕСА_1. дійсно належить відповідачу та оціночна вартість зазначеного майна суду не надані.

Крім того, види забезпечення позову такі, як встановити обовязок вчинити певні дії, заборонити іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання, визнати недійсними правочини не передбачені ст.. 152 ЦПК України та взагалі мають позовні вимоги, а тому в задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали.

СУДДЯ : Семіряд І.В.