Номер провадження 2/754/1006/15
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2015 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Смирнової Є.П.,

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом

ОСОБА_1 до

Київської міської ради,

3-ті особи: ОСОБА_2,

Головне управління юстиції у м. Києві, -

про визнання права власності на спадкове

майно, -

В С Т А Н О В И В :

10.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті померлої ОСОБА_3 право власності на 33/100 від 0,1000 га земельної ділянки (кадастровий номер: :62:142:0029, державний акт КВ 136859), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_4

До спадкового майна після смерті померлої належить 33/100 частини жилого будинку АДРЕСА_1 та 33/100 від 0,1000 га земельної ділянки (кадастровий номер: :62:142:0029, державний акт КВ 136859), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За життя мати заповіту не складала. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є він та його рідна сестра ОСОБА_2 Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 не зверталась. Інших спадкоємців не має.

Як вказує ОСОБА_1, в установлені ст. 1270 ЦК України строк він звернувся до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, оформити належним чином спадщину на все спадкове майно він не має змоги через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої на частину земельної ділянки.

Як зазначає позивач, належність частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, його матері підтверджується листом Головного управління Держземагенства у м.Києві від 20.09.2013 року, відповідно до якого за ОСОБА_3 зареєстровано земельну ділянку (частка у спільній власності 33%) з кадастровим номером :62:142:0029, державний акт КВ 136859.

Цільове призначення (використання) земельної ділянки - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на 67/100 вказаної земельної ділянки та технічним паспортом на жилий будинок.

Позивач також зазначає, що після смерті своєї матері ОСОБА_3 він звернувся до 15-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - земельну ділянку (чи її частину), розташовану за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері ОСОБА_3. Однак, нотаріусом ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку у зв'язку із відсутністю належних документів, що підтверджують право власності померлої на земельну ділянку, що було передбачено ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на час відкриття спадщини.

Посилаючись на зазначені обставини, положення ст.ст. 328,392,1268 ЦК України, а також на те, що на даний час він не має можливості отримати документи, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку, позивач просить задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з"явився, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 35-37).

Третя особа: ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала. При цьому підтвердила обставини, викладені позивачем та пояснила, що на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 не претендує.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Державної реєстраційної служби України просить розглядати справу без участі представника та вирішити справу у відповідності до норм матеріального і процесуального права (а.с.31-34).

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та 3-ї особи ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача та 3-ї особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у віці 76 років (а.с.7,12,38,39).

У встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса 15-ї київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3

Згідно повідомлення державного нотаріуса 15-ї київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видати Свідоцтво про право на спадщину за законом - земельну ділянку (чи її частину), розташовану за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 неможливо у зв'язку із відсутністю належних документів, що підтверджують право власності померлої на земельну ділянку, що було передбачено ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на час відкриття спадщини (а.с.5).

Як вказує позивач, до спадкового майна належить 33/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Технічного паспорту, реєстровий № 37598, виготовленого станом на 26.01.1996 року.

Вищевказаний житловий будинок належав його батькові ОСОБА_6, який за життя подарував позивачу 34/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

22.08.1993 року батько позивача помер.

Після його смерті спадщину прийняли, в рівних долях, кожний, дружина покійного - ОСОБА_3, та син покійного - ОСОБА_1, які проживали з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.1996 року спадкове майно складається із 66/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Отримане в спадщину майно зареєстровано 06.08.1996 року у Київському Бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 37598, в тому числі: 33/100 - за ОСОБА_3, 33/100 - за ОСОБА_1 (а.с. 10,11).

Таким чином, на підставі Договору дарування від 21.09.1993 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.1996 року позивачу належить 67/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Матері позивача ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.1996 року належало 33/100 вказаного будинку.

Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 136859, виданого 21.11.2006 року ОСОБА_1, останній є власником земельної ділянки площею 67/100 від 0,1000 га, розташованої по АДРЕСА_1. Співвласником 33/100 частин вказаної земельної ділянки в Акті зазначена ОСОБА_3. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3 Після її смерті позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, а саме: визнається, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт вступу в управління та володіння спадковим майном поясненнями позивача та 3-ї особи ОСОБА_2, а також технічним паспортом на будинок АДРЕСА_1 та реєстрацією ОСОБА_1 за вказаною адресою з 15.12.1988 року (а.с.14,16-19).

Як вказує ОСОБА_1, після смерті матері ОСОБА_3, вступивши в управління та володіння належною померлій частиною будинку АДРЕСА_1, він не може вирішити питання щодо успадкування частини земельної ділянки, яка належала його матері за адресою: АДРЕСА_1, через відсутність правовстановлюючих документів, якими посвідчувалося би право власності померлої на спірну земельну ділянку.

Вказані доводи позивача ОСОБА_1 суд вважає обгрунтованими, виходячи з наступного.

Так, статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до частини 2 ст.331 ЦК України, а також частини 3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 4 ст.3 зазначеного Закону передбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" підтвердженням реєстрації земельної ділянки є витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який може бути виданий будь-яким Державним кадастровим реєстратором незалежно від території дії його повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" передбачена можливість отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку спадкоємцями.

Згідно ст.ст.1258,1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, …той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту ст.1268 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

Як встановлено судом, позивач у встановлені Законом строки звернувся до 15-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, оформити належним чином спадщину на все належне померлій майно не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавці на частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначені обставини підтверджуються листом державного нотаріуса 15-ї Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 01.10.2013 року № 4076/02-14 про неможливість видати ОСОБА_1 Свідоцтва про право на спадщину за законом - земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, через відсутність належних документів, що підтверджують право власності померлої на вказану земельну ділянку (а.с.5).

При цьому, як вбачається з повідомлення Головного управління Держземагенства у м.Києві від 20.09.2013 року № 3560 на адресу 15-ї Київської державної нотаріальної контори,

до 01.01.2013 року документи, що посвідчують право власності/користування земельною ділянкою на території м.Києва ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, у порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року № 1021 "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі", яка набула чинності з 01.01.2011 року, Головним управлінням Держкомзему у місті Києві не реєструвались.

Як зазначено в повідомленні, відповідно до рішення Київської міської ради від 25.12.2012 року № 715/8999, у зв"язку із припиненням повноважень виконавчого органу Київської міської ради з ведення Державного земельного кадастру в місті Києві та з метою забезпечення його ведення центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів і його територіальним органом у м.Києві, Київська міська рада передала інформацію Державному агентству земельних ресурсів про земельні ділянки в межах міста Києва, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) до 01.01.2013 року в електронному вигляді у формі електронного файлу уніфікованої форми.

Згідно з переданою інформацією за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1, було зареєстровано земельну ділянку (частка у спільній власності 33%) з кадастровим номером: :62:142:0029, державний акт КВ № 136859.Оскільки інформація передавалась лише в електронному вигляді, тому немає можливості надати копії відповідних документів (а.с.6).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо іншій розмір не визначений заповітом.

Як зазначалось вище, житловий будинок АДРЕСА_1 належав батькові позивача - ОСОБА_6, який за життя подарував позивачу 34/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

22.08.1993 року батько позивача помер.

Після його смерті спадщину прийняли, в рівних долях, кожний, дружина покійного - ОСОБА_3, та син покійного - ОСОБА_1, які проживали з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.1996 року спадкове майно складається із 66/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Отримане в спадщину майно зареєстровано 06.08.1996 року у Київському Бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 37598, в тому числі: 33/100 - за ОСОБА_3, 33/100 - за ОСОБА_1 (а.с. 10,11).

Таким чином, на підставі Договору дарування від 21.09.1993 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.1996 року позивачу належить 67/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Матері позивача ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.1996 року належало 33/100 вказаного будинку.

Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 136859, виданого 21.11.2006 року ОСОБА_1, останній є власником земельної ділянки площею 67/100 від 0,1000 га, розташованої по АДРЕСА_1. Співвласником 33/100 частин вказаної земельної ділянки в Акті зазначена ОСОБА_3. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.15).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить до першої черги спадкоємців за законом та має право на спадкування майна після смерті матері ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: на 33/100 частини будинку АДРЕСА_1 та на 33/100 частини від 0,1000 га земельної ділянки за вказаною адресою.

Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 33/100 від 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1, позивач не може отримати відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно.

При таких обставинах суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача про визнання за ним права власності після смерті його матері ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом на 33/100 частини від 0,1000 га земельної ділянки (кадастровий номер :62:142:0029), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ № 136859 від 21.11.2006 року.

Оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 2450 грн. компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,57-60,79,88, 213,214,218 ЦПК України,

ст.ст. 398,392,1216, 1218,1225,1261 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 право власності на 33/100 частини від 0,1000 га земельної ділянки (кадастровий номер :62:142:0029), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ № 136859 від 21.11.2006 року.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2450 грн. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова