АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача СтрижеусаА.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Цілик Аліни Володимирівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -

Справа №752/12163/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2141/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сальникова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», Голови Правління Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» Пішакової Г.В. про стягнення страхового відшкодування у сумі 34 612 гривень 69 копійок, прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 1 295 гривень 89 копійок.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що внаслідок порушення ОСОБА_6 вимог ПДР України сталась дорожньо-транспортна пригода о 02 годині 20 хвилин 25 грудня 2013 року на перехресті вул.Борщагівській і пров. Політехнічний у м.Києві, цивільна відповідальність якого застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності. Розмір завданого збитку було визначено експертним дослідженням та погоджено із відповідачем суму страхового відшкодування до виплати, проте у добровільному порядку страхова компанія відмовляється здійснити виплату.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (м. Київ, вул.Саксаганського, 77) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_2, що проживає: АДРЕСА_1/ страхове відшкодування у сумі 34 612 (тридцять чотири тисячі шістсот дванадцять) гривень 69 копійок та пеню за несвоєчасне здійснення страхової виплати у сумі 1 295 (одна тисяча двісті дев'яносто п'ять) гривень 89 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (м. Київ, вул. Саксаганського, 77) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_2, що проживає: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 359 (триста п'ятдесят дев'ять) гривень 09 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача Цілик А.В., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду змінити, зазначивши в рішенні суду про необхідність передачі залишків запчастин пошкодженого автомобіля після відшкодування збитків відповідачу ПрАТ «УТСК», посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.108-110), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, внаслідок порушення ОСОБА_6 вимог п.12.1 ПДР України о 02 годині 20 хвилин 25 грудня 2013 року на перехресті вул.Борщагівській і пров. Політехнічний у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода(а.с.14).

Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна.

Крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року №1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Не оспорюється стороною відповідача, що цивільна відповідальність ОСОБА_6 була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб позивача «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1, визначено за страховим актом №2202-13 від 27 лютого 2014 року до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 34 612 гривень 69 коп. (а.с.12, а.с.74-75).

Отже, правові підстави для передачі залишків запчастин пошкодженого автомобіля після відшкодування збитків відповідачу ПрАТ «УТСК» - відсутні.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу скаргою представника відповідача Цілик Аліни Володимирівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»- відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: