Справа № 209/1730/14-ц
Провадження № 8/209/1/15
РІШЕННЯ

іменем України

"16" січня 2015 р. Д ніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :

головуючого Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи АКБ "Новий" Перехрест В.Є.

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа Акціонерний комерційний банк "Новий", про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ :

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності або заперечення проти позову до судового розгляду справи від неї не надійшли.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнав.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 23 червня 2006 року за реєстром №2491 він був власником нерухомого майна будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається за: літ.І-1 склад, цегла, загальною площею 2049,0 кв.м., літ.К-1 гараж, цегла, загальною площею 15,3 кв.метри, літ.А-1 прохідна, шлакоблок, загальною площею 69,5 кв.метри; 1,2 - огорожа. Загальна площа відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри. Також на підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, від 23 жовтня 2006 року за реєстром №1864 він був власником нерухомого майна будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з: літ. А-3, адміністративний корпус, цегла, загальною площею 1476,1 кв.метрів; літ.Н-2 головний виробничий корпус, залізобетонні панелі, загальною площею 1670,7 кв.метри; літ.М-1 проміжний склад з енергоблоками, цегла, загальною площею 824,8 кв.метри; літ.Л-1 склад, залізобетонні панелі, загальною площею 800,8 кв.метри; літ.П-1-АЗС, шлакобетон; літ. С-1 гараж, залізобетонні панелі, загальною площею 18,5 кв.метри; літ. Р-1 приміщення для огляду машин, шлакоблок, загальною площею 23,7 кв.метри; 1-3 - огорожі; 4 - насосна, металеві. Загальна площа відчужуваного нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі в реєстрі за №5045, позивач продав ОСОБА_6 за 2 190 488 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Загальна площа відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі в реєстрі за №5126, позивач продав ОСОБА_4 за 4 862 746 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Загальна площа відчужуваного майна становить 4814,6 кв.метри. Фактично домовленість щодо продажу зазначеного нерухомого майна здійснювалася між позивачем та ОСОБА_6. Гроші ОСОБА_6 позивачеві за продане майно до нотаріального оформлення не віддала. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 домовилися, що вона віддасть гроші після отримання кредиту. Для документального підтвердження домовленості щодо грошових зобов'язань ОСОБА_6 в той же день 24 жовтня 2006 року позивач уклав з ОСОБА_6 два договори позики грошових коштів, згідно яких вона взяла у позивача в борг 5 000 000 гривень та 3 000 000 гривень. На теперішній час гроші ОСОБА_6 за продані позивачем їй об'єкти нерухомого майна не повернула. Вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_6 приховала від нього ту обставину, що вона неспроможна віддати йому за договорами купівлі-продажу нерухомого майна гроші, при укладенні договір вона замовчувала існування цієї обставини. Також позивачеві стало відомо, що відносно ОСОБА_6 порушені кримінальні справи за фактами отримання кредитів від Дніпропетровської філії АБ "Брокбізнесбанк", ДРУ ВАТ КБ "Надра" за підробними документами, а також щодо шахрайських дій ОСОБА_6 при отриманні кредитів та подальшої розтрати кредитних коштів. Вважає, що ОСОБА_6 навмисно ввела його в оману щодо обставин договорів купівлі-продажу, які мають істотне значення. Не заперечує у разі задоволенні його позовних вимог виконати зобов'язанні ОСОБА_6, ОСОБА_4 відносно погашення наданого кредиту АКБ "Новий". Позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 20 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №5045, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 недійсним, визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 24 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №5126, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 недійсним, визнати за ним право власності на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа нерухомого майна становить 2168,8 кв.метри, на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри, зобов'язати ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" провести реєстрацію та видати на його ім'я технічну документацію на об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа нерухомого майна становить 2168,8 кв.метри; будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри.

Третя особа з самостійними вимогами АКБ "Новий" звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_6 ОСОБА_4 про заміну сторони в зобов'язаннях. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 зачіпають грошові та майнові інтереси АКБ "Новий", оскільки в забезпечення кредитних договорів №1083106/05 від 24 жовтня 2006 року з ОСОБА_4 та №1083706/05 від 19 жовтня 2006 року з ОСОБА_6 між АКБ "Новий" та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно в АДРЕСА_2, а також між АКБ "Новий" та ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно в АДРЕСА_1, які є предметом спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 і ОСОБА_4 Також ОСОБА_1 є поручителем по зазначених кредитних договорах. При цьому відповідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, а відповідно до положень ст.520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зобов'язання зі сплати відсотків та своєчасного погашення кредиту грубо порушуються. Тому АКБ "Новий" як кредитор погоджується на заміну сторони у зобов'язаннях по кредитних договорах на ОСОБА_1, а у разі визнання судом права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2, до ОСОБА_1 переходить статус іпотекодавця за зазначеними іпотечними договорами. Третя особа з самостійними вимогами просить суд замінити сторону (боржника) - ОСОБА_6 у зобов'язанні перед АКБ "Новий" по кредитному договору №1083706/05 від 19 жовтня 2006 року на суму 1928655 (один мільйон дев'ятсот двадцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять) гривень 85 копійок на ОСОБА_1, замінити сторону (боржника) - ОСОБА_4 у зобов'язанні перед АКБ "Новий" по кредитному договору №1083106/05 від 24 жовтня 2006 року на суму 4514551 (чотири мільйони п'ятсот чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 59 копійок на ОСОБА_1, замінити сторону (іпотекодателя) - ОСОБА_6 у зобов'язанні по договору іпотеки № 1088706/3 - (1083706) від 20 жовтня 2006 року на ОСОБА_1, замінити сторону (іпотекодателя) - ОСОБА_4 у зобов'язанні по договору іпотеки № 1103206/3 - (1083106) від 24 жовтня 2006 року на ОСОБА_1, зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 внести відповідні зміни в договори іпотеки № 1088706/3 - (1083706) від 20 жовтня 2006 року та № 1103206/3 - (1083106) від 24 жовтня 2006 року.

До судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення в порядку ст.ст. 27, 31 ЦПК України, де зазначив, що підтримує свої позовні вимоги про визнання правочинів недійсними та про визнання за ним права власності на належне йому нерухоме майно з наступних підстав. Ним, 20 та 24 жовтня 2006 року були укладені з відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 договори купівлі-продажу двох виробничих комплексів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, які складаються: з будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається за: літ.І-1 склад, цегла, загальною площею 2049,0 кв.м., літ.К-1 гараж, цегла, загальною площею 15,3 кв.метри, літ.А-1 прохідна, шлакоблок, загальною площею 69,5 кв.метри; 1,2 - огорожа, загальна площа цього відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри; та із будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та складається з: літ. А-3, адміністративний корпус, цегла, загальною площею 1476,1 кв.метрів; літ.Н-2 головний виробничий корпус, залізобетонні панелі, загальною площею 1670,7 кв.метри; літ.М-1 проміжний склад з енергоблоками, цегла, загальною площею 824,8 кв.метри; літ.Л-1 склад, залізобетонні панелі, загальною площею 800,8 кв.метри; літ.П-1-АЗС, шлакобетон; літ. С-1 гараж, залізобетонні панелі, загальною площею 18,5 кв.метри; літ. Р-1 приміщення для огляду машин, шлакоблок, загальною площею 23,7 кв.метри; 1-3 - огорожі; 4 - насосна, металеві, загальна площа цього відчужуваного нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри. Обидва договори були посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 До нотаріального посвідчення та реєстрації нотаріальних договорів відповідач ОСОБА_6 гроші за продане ним майно йому не передавала. Вона запевнила його, ввівши в оману, що віддасть гроші після отримання кредиту. Діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою введення його в оману відносно обставин, що мають суттєве значення для укладення договорів купівлі-продажу, а саме: відсутність будь-яких грошових коштів для придбання нерухомого майна, відповідач ОСОБА_6 навмисно ввела його в оману, внаслідок чого, він уклав з нею договори купівлі-продажу. Обман щодо нього, позивача, полягав у наступному: при відсутності у ОСОБА_6 грошових коштів та неспроможності оплатити вартість правочинів, а також наявність до того моменту порушених щодо неї кримінальних справ за неповернення кредитів банкам "Брокбізнесбанк", "Надра", відповідач ОСОБА_6, здійснюючи шахрайські дії та маючи намір заволодіти його майном, ввела його в оману, що вона спроможна оплатити вартість виробничих комплексів, що придбавалися нею. Цей факт був встановлений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по кримінальній справі № 409/2389/12 від 24 грудня 2013 року, яким ОСОБА_6 та її син ОСОБА_4 засуджені за скоєння щодо нього, позивача, злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 192 КК України, який набрав чинності 09 січня 2014 року. Цей вирок набрав законної сили і є преюдиційним фактом по даній цивільній справі, і в силу ч.4 ст.61 ЦПК України, він взагалі звільняється від доказування зазначених обставин. В його позовній заяві адвокат, який складав позовну заяву зазначив наступну фразу, яка не відповідає його внутрішній волі та дійсності: " Я не заперечую у разі задоволення моїх позовних вимог, виконати зобов'язання ОСОБА_6, ОСОБА_4 відносно погашення наданого їй кредиту АКБ "Новий". Але такої обіцянки він, позивач, ніколи та нікому не давав і не міг давати, оскільки ніяких грошових коштів від відповідачів не отримував. Доказом цього є матеріали кримінального провадження і вирок щодо відповідачів, які засуджені за скоєння шахрайства по відношенню до нього. Ця фраза в позовній заяві йому не належить, і просить суд врахувати, що він не підтримує цю пропозицію і ніколи не мав бажання оплачувати чужі борги, в тому числі й відповідачів. Свої позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та вважає, що суд, виходячи із вимог ч.1 ст.216 ЦК України, та визнаючи зазначені правочин недійсними, повинний повернути йому в натурі все його майно, визнав за ним право власності на зазначені виробничі бази.

До судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 надав письмові додаткові обґрунтування позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійним, де зазначив, що вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року підтверджується, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_4 при укладенні договорів, що оспорюються, мав місце злочинний намір шляхом зловживання довірою та введення його, позивача, в оману на заволодіння належним йому нерухомим майном, розташованим у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, і отриманими кредитними коштами відповідачі з ним, позивачем, не розраховувалися, а обернули їх на свою користь. Вина відповідачів доведена зібраними по кримінальній справі матеріалами. Таким чином, вироком суду встановлений факт обману його, позивача, при укладенні договорів, що оспорюються. Також обман з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 полягав у замовченні реальної природи правочину - відсутність, як матеріальної можливості, так і наміру розрахуватися з продавцем за придбане майно, з подальшим заволодінням кредитними коштами, отриманими для розрахунку з ним. Факт неплатоспроможності відповідачів підтверджується чисельними доказами, наявними в матеріалах справи. Наявність умислу в діях відповідачів, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, які діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Отже наявність умислу в діях однієї із сторін підтверджено вироком суду щодо відповідачів. За таких обставин при визнанні правочину недійсним мають бути застосовні вимоги ст. ст. 229, 230 ЦК України.

До судового розгляду справи представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надав суду письмові заперечення проти позову ОСОБА_1, де зазначив, що увагу суду було звернуто на факт того, що наведені заявником ОСОБА_1 обставини, зазначені ним як нововиявлені, не є такими, а строк перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами минув і не може бути поновлений. Таким чином, оскільки перегляд рішення суду буде здійснюватися за відсутності для цього підстав, то, відповідно, і рішення, ухвалене за результатами такого перегляду, буде незаконним та необґрунтованим. Просить суд у задоволенні вимог заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

25 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 надав суду письмове клопотання про роз'єднання його позовних вимог до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, та позовних вимог Публічного акціонерного товариства "АКБ "Новий" про заміну сторони в зобов'язанні в окремі провадження.

Також 25 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 надав суду письмову заяву про відмову від позовних вимог щодо зобов'язання ОКП "Дніпродзержинське БТІ" зареєструвати та видати на його ім'я технічну документацію на об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, через те, що з моменту подання первісного позову по теперішній час змінилося законодавство щодо порядку державної реєстрації права власності та виготовлення технічної документації.

Ухвалою суду від 16 січня 2015 року роз'єднані вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, та вимоги за позовом третьої особи із самостійними вимогами ПАТ АКБ "Новий" до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про заміну сторони в зобов'язанні в самостійні провадження, та продовжений розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна в даному провадженні.

Також ухвалою суду від 16 січня 2015 року прийнята відмова від частини позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання ОКП "Дніпродзержинськ бюро технічної інвентаризації" зареєструвати та видати на ім'я позивача ОСОБА_1 технічну документацію на об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги за уточненою та доповненою позовною заявою у повному обсязі, просить позов задовольнити, і суду пояснив, що за продане нерухоме майно відповідачі гроші йому не передавали, тому і звернувся із заявою до правоохоронних органів про порушення щодо них кримінальної справи за скоєння відповідачами шахрайства щодо нього. Кримінальна справа була порушена, розглянута судом, і відповідачі засуджені за скоєння шахрайства. Він не розуміє, чому банк вимагає від нього гроші, він банку нічого не винний і грошей в банку не брав. ОСОБА_6 при укладенні договорів купівлі-продажу запевнила його, що отримує кредит та віддасть гроші за придбані в нього виробничі бази, але гроші так і не віддала. При оформленні кредиту між ОСОБА_6 та банком він присутнім не був. Два роки не звертався до суду, так як відповідачі обіцяли повернути гроші за продане майно, а потім взагалі стали його ігнорувати. Обидва відповідачі обманули його. Вартість майна була погоджена ним та відповідачами, нотаріус, яка посвідчувала договори, була знайдена ОСОБА_6 До укладення договору він був знайомий із відповідачами приблизно один рік. Відповідачі обіцяли віддати гроші одразу після отримання кредиту. В нього і майно забрали, і гроші не віддали. Договір займу він підписав, коли зрозумів, що відповідачі не збираються віддавати йому гроші за майно, і таким чином намагався себе підстрахувати. Ініціатором підписання договору займу була ОСОБА_6 Коли справа розглядалася в суді перший раз, він не розумів, що стане боржником, а лише був впевнений, що йому повернули його майно. Він читав рішення, але не розумів, що на нього повісять борги відповідачів. Поки не було вироку, він не розумів, що відбувається, а після отримання ним вироку йому стало все зрозуміло. У нотаріуса при укладенні договорів він розумів, що продає майно, а йому віддадуть гроші за продане майно, коли відповідачі отримують кредит, і в той час він не розумів, що його обманули. У 2009 році позов готував адвокат, і сказав йому, що в ньому все написано правильно, але він не розумів, і йому не розьяснювали, що він буде винним банку гроші. З приводу оформлення іпотечного договору до нього ніхто і ніколи не звертався, і він ні від кого не ховався.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені та доповнені позовні вимоги ОСОБА_1 по суті та за обставинами справи підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснив суду, що обвинувальний вирок щодо відповідачів є преюдиційним, що свідчить про встановлення та визнання того факту, що відповідачі ввели позивача в оману. Просить позов ОСОБА_1 задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 по суті та за обставинами справи не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, та пояснив, що йому невідомо, чи мав ОСОБА_4 гроші для розрахунку із позивачем по договору купівлі-продажу. ОСОБА_4 не визнає позовні вимоги ОСОБА_1, і ОСОБА_4 дійсно брав кредит.

Представник третьої особи Акціонерного комерційного банку "Новий" Перехрест В.С. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, та пояснив, що договори купівлі-продажу не можуть бути визнані недійсними, так як гроші були віддані. Задоволення позовних вимог ОСОБА_1 призведена до порушення фінансових інтересів банку. У відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 немає коштів, щоб розрахуватися із банком. Відповідачі взагалі банку нічого не повернули, і ОСОБА_1 нічого банку не платив. Йому невідомо, чим керувався позивач, коли підписував позов, думає, що була якась домовленість.

Відповідач ОСОБА_6 повторно в судове засідання не з'явилася. про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином: через оголошення у газеті "Вісті Придніпров'я" (а.с. 146), та рекомендованим поштовим відправленням, яке особисто отримане відповідачем ОСОБА_6 14 січня 2015 року (а.с. 152), про причини неявки відповідач суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи через поважність причин неявки або заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача ОСОБА_6, суд визнає, що вона не з'явилася до суду без поважних причин, потреба дачі нею особистих пояснень відсутня, і суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності без заочного розгляду справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 224 ЦЦПК України заочний розгляд справи можливий лише у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечення проти позову до судового розгляду справи від неї не надійшли. Суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Судом досліджені докази по справі:

- вислухані пояснення позивача, його представника, а також пояснення представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, та представника третьої особи АКБ "Новий" в судовому засіданні;

- досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні та матеріали кримінальної справи № 409/2389/12 за звинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача ОСОБА_4, представника АКБ "Новий", вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені судом наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини:

На підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 23 червня 2006 року, реєстровий №2491, ОСОБА_1 був власником будівель та споруд виробничої бази, в АДРЕСА_1 загальною площею 2168,8 кв.метри. Також на підставі договору дарування будівлі та споруди виробничої бази, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 23 жовтня 2006 року за реєстром №1864 він був власником нерухомого майна будівель та споруд виробничої бази в м. Дніпродзержинську, АДРЕСА_2, загальною площею 4814,6 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №5045, позивач продав ОСОБА_6 за 2 190 488 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Загальна площа відчужуваного майна становить 2168,8 кв.метри. За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі в реєстрі за №5126, позивач продав ОСОБА_4 за 4 862 746 гривень 00 копійок будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Загальна площа відчужуваного майна становить 4814,6 кв.метри. Право власності ОСОБА_4 на будівлі та споруди виробничої бази по АДРЕСА_2 та право власності ОСОБА_6 на будівлі та споруди виробничої бази по АДРЕСА_1 зареєстроване в ОКП "Дніпродзержинське БТІ". Домовленість щодо продажу зазначеного нерухомого майна здійснювалася між позивачем та ОСОБА_6 При цьому гроші ОСОБА_6 позивачеві за продане майно до нотаріального оформлення не віддала, а пообіцяла, що віддасть гроші після отримання кредиту. Для підтвердження домовленості щодо грошових зобов'язань ОСОБА_6 в той же день, позивач уклав з ОСОБА_6 договори позики грошових коштів, згідно яких вона взяла у позивача в борг 5 000 000 гривень - за договором позики від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстровий №1871 та 3 000 000 гривень - за договором позики від 24 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстровий №1868. На теперішній час гроші ОСОБА_6 за продані позивачем їй об'єкти нерухомого майна не повернула.

19 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та ОСОБА_6 було укладений Кредитний договір №1083706/05, відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_6 отримала кредит в розмірі 1 500 000 грн. для придбання нерухомого майна по АДРЕСА_1. 24 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №1083106/05, відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 3 500 000 грн. для придбання нерухомого майна по АДРЕСА_2. В забезпечення зазначених кредитних договорів №1083106/05 та №1083706/05 АКБ "Новий" укладено: з ОСОБА_4 - іпотечний договір від 24 жовтня 2006 року за №1103206/З, предметом якого є нерухоме майно в АДРЕСА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий №5128; з ОСОБА_6 - іпотечний договір від 20 жовтня 2006 року за №1088706/З, предметом якого є нерухоме майно в АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий №5047. З метою забезпечення повного виконання зобов'язань ОСОБА_4 по кредитному договору №1083106/05, 24 жовтня 2006 року, між АКБ "Новий" та ОСОБА_1 укладено договір Поручительства №3637508/П. Відповідно до п.1.1 договору, Поручитель несе у повному обсязі несе солідарну відповідальність перед Кредитором (АКБ "Новий"). З метою забезпечення повного виконання зобов'язань ОСОБА_6 по вищезазначеному кредитному договору №1083706/05, 20 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та ОСОБА_1 укладено договір поручительства №3637308/П. Відповідно до п.1.1 договору, Поручитель несе у повному обсязі несе солідарну відповідальність перед Кредитором (АКБ "Новий"). ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зобов'язання зі сплати відсотків та своєчасного погашення кредиту грубо порушуються. Боржникам неодноразово направлялися вимоги щодо усунення порушень зобов'язань по кредитним договорам з попередженнями про звернення стягнення на предмет іпотеки, але заборгованість по кредитним договорам не сплачена.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеним та належним чином підтвердженим позивачем той факт, що при укладенні договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 20 жовтня 2006 року та 24 жовтня 2006 року ОСОБА_6 навмисно ввела позивача в оману щодо обставин договорів купівлі-продажу, які мають істотне значення, а саме - щодо спроможності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належно виконати обов'язок покупця сплатити повну вартість предмету договору. В той час як і ОСОБА_6, і ОСОБА_4 знали про свою неспроможність розрахуватися з продавцем. Про відсутність коштів у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 свідчить укладення ними кредитних договорів за №1083706/05 та №1083106/05 з АКБ "Новий", в п.1.1 яких зазначено про отримання позичальниками грошей для придбання нерухомого майна по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2. При цьому вартість зазначеного нерухомого майна відповідно співпадає з сумами кредитів, отриманих відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Про фінансову неспроможність ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а також довіру ОСОБА_1 ОСОБА_6 свідчить і укладення ОСОБА_1 з ОСОБА_6 договорів позики грошових коштів на суми 5 000 000 гривень та 3 000 000 гривень.

Також суд вважає встановленим та доведеним той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 під час укладення договорів купівлі-продажу належного позивачу нерухомого майна, заволоділи майном ОСОБА_1 шляхом обману та зловживання довірою без ознак шахрайства, чим завдали позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 7052764 грн. Цей факт встановлений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року. Згідно вироку ОСОБА_6 в жовтні 2006 року, маючи намір за заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, не маючи умислу на шахрайство, вступила із цією метою у попередню змову із своїм сином ОСОБА_4, і далі вони в усній формі уклали домовленість з ОСОБА_1 про передачу у їх власність належних останньому на праві приватної власності будівель та споруд виробничих баз за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 з метою отримання кредитів під заставу цього майна. Реалізуючі свої злочинні наміри, направлені на заволодіння майном у крупних розмірах, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, навмисно, із корисливих мотивів, пообіцяли ОСОБА_1, що після отримання кредитів, розрахуються з ним. Після чого, діючі згідно раніше розподілених ролей, реалізуючі свої наміри, 20 жовтня 2006 року ОСОБА_6 уклала із ОСОБА_1 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_6 купила будівлі та споруди виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 за 2190488 грн. Згідно п. 4 договору сторони розрахувалися за нерухомість у повному обсязі, хоча в дійсності ОСОБА_6 за придбане майно розрахувалася частково. Далі, в цей же день ОСОБА_6, отримавши від АКБ "Новий" кредит в сумі 1500000 грн. під заставу даного майна, з ОСОБА_1 в повному обсязі не розрахувалася, обернувши грошові кошти на свою користь. 20 жовтня 2006 року ОСОБА_4, реалізуючі свої злочинні наміри, уклав із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_4 купив будівлі та споруди виробничої бази за адресою: АДРЕСА_2 за 4862276 грн. Згідно п. 4 договору сторони розрахувалися за нерухомість у повному обсязі, хоча в дійсності ОСОБА_4 гроші за придбану нерухомість в повному обсязі не сплатив Далі, в цей же день ОСОБА_4, отримавши від АКБ "Новий" кредит в сумі 3500000 грн. під заставу даного майна, з ОСОБА_1 в повному обсязі не розрахувалася, обернувши грошові кошти на свою користь. Вина відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у скоєнні щодо ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України, що виразилося у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою при відсутності ознак шахрайства, що було вчинено за попередньою змовою групою осіб, і яке спричинило матеріальну шкоду у крупних розмірах, вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року була встановлена та доведена. Відповідачі визнанні винними у скоєнні цього злочину та їм призначене покарання у межах санкції зазначеної статті.

09 січня 2014 року вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року набрав законної сили, а отже встановлені ним обставини є преюдиційним фактом. В дебатах та при проголошенні вироку ОСОБА_1 не був присутнім, а дізнався про зміст вироку 25 березня 2014 року, про що свідчить його особиста розписка про отримання тексту вироку, яка міститься в матеріалах кримінальної справи.

Таким чином, протиправні дії відповідачів щодо ОСОБА_1, внаслідок яких ОСОБА_6 та ОСОБА_4 протиправно заволоділи належним позивачу майном та вчинення цих дій саме ними, не підлягає доказуванню.

Оскільки факт вчинення відповідачами злочинних дій під час укладення ними договорів купівлі-продажу належного ОСОБА_1 нерухомого майна, та факт введення відповідачами позивача, як продавця майна, в оману, встановлений вироком суду, це, згідно ч.1 ст. 229 ЦК України, в свою чергу, є підставою для визнання укладених правочинів недійсними із застосуванням судом правових наслідків вчинення правочину під впливом обману, передбачених ст. 230 ЦК України.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 2) визнання правочину недійсним; 6) зміна право відношення.

Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним право чином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно даних суду пояснень позивача, вивчених судом матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням відповідачів, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна.

Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються:

- витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1а.с.8), згідно якого підтверджується реєстрація права власності ОСОБА_4 на будівлі та споруди виробничої бази в АДРЕСА_2;

- договором купівлі-продажу (т.1 а.с.9), згідно якого підтверджується, що ОСОБА_4 є власником будівель та споруд виробничої бази по АДРЕСА_2;

- витягом з державного реєстру правочинів (т.1 а.с. 10), згідно якого підтверджується, що договір купівлі-продажу будівлі та споруд виробничої бази в АДРЕСА_2 зареєстрований в Державному реєстрі правочинів;

- договором дарування (т.1 а.с..11), згідно якого підтверджується, що ОСОБА_1 був власником будівель та споруд виробничої бази в АДРЕСА_1;

- технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с..12-16), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить ОСОБА_6;

- реєстраційною справою договору оренди земельної ділянки (т.1 а.с.с.17-22) згідно якої підтверджується укладення та державна реєстрація договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 між Дніпродзержинською міською радою та ОСОБА_6;

- актом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (т.1 а.с. .23), згідно якого проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки, яка відводиться ОСОБА_6 по АДРЕСА_1;

- довідкою про визначення грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с..24), згідно якої визначена вартість земельної ділянки по АДРЕСА_1;

- актом прийому-передачі земельної ділянки (т.1 а.с..25), згідно якої орендарю ОСОБА_6 передана земельна ділянка по АДРЕСА_1;

- висновком про державну реєстрацію (т.1 ас. 26), згідно якого визначено, що договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 відповідає чинному законодавству і підлягає державній реєстрації;

- витягом з рішення Дніпродзержинської міської ради (т.1 а.с..27) згідно якого ОСОБА_6 надано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 в оренду;

- технічною документацією із землеустрою (т.1 а.с.28-31), згідно якої наведено матеріали комплексу топографо-геодезичних робіт та юридичних документів щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1;

- заявою ОСОБА_6 міському голові м. Дніпродзержинська ( т.1 а.с.32), згідно якої ОСОБА_6 просить надати їй в довгострокову оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1;

- висновком щодо погодження інвентаризації земельної ділянки (т.1 а.с.33-44), згідно якого погоджено інвентаризацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3;

- довідкою про визначення грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с.45), згідно якої визначена вартість земельної ділянки по АДРЕСА_1;

- договором купівлі-продажу будівель та споруд виробничої бази (т.1 а.с.49), згідно якого підтверджується, що ОСОБА_6 є власником будівель та споруд виробничої бази по АДРЕСА_1;

- витягом з державного реєстру правочинів (т.1а.с.50), згідно якого підтверджується, що договір купівлі-продажу будівлі та споруд виробничої бази в АДРЕСА_1 зареєстрований в Державному реєстрі правочинів;

- витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.51), згідно якого підтверджується реєстрація права власності ОСОБА_6 на будівлі та споруди виробничої бази в АДРЕСА_1;

- технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.52-57), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить ОСОБА_6;

- актом встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (т.1 а.с.58), згідно якого проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки, яка відводиться ОСОБА_6 по АДРЕСА_1;

- договором дарування (т.1 а.с. .64), згідно якого підтверджується, що ОСОБА_1 був власником будівель та споруд виробничої бази в АДРЕСА_2;

- технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1а.с.65-78), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить ОСОБА_4;

- реєстраційною справою договору оренди земельної ділянки (т.1а.с.79-85), згідно якої підтверджується укладення та державна реєстрація договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2 між Дніпродзержинською міською радою та ОСОБА_6;

- довідкою про визначення грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с.86), згідно якої визначена вартість земельної ділянки по АДРЕСА_2;

- витягом з рішення Дніпродзержинської міської ради (т.1 а.с.87), згідно якого ОСОБА_4 надано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 в оренду;

- висновком про державну реєстрацію (т.1а.с.88), згідно якого визначено, що договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 відповідає чинному законодавству і підлягає державній реєстрації;

- актом прийому-передачі земельної ділянки (т.1 а.с.89), згідно якої орендарю ОСОБА_4 передана земельна ділянка по АДРЕСА_2;

- технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянина України ОСОБА_4 (т.1 а.с.90-92), згідно якої наведені матеріали комплексу топографо-геодезичних робіт та юридичних документів щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Дніпродзержинську, АДРЕСА_2;

- заявою ОСОБА_4 міському голові м. Дніпродзержинська (т.1а.с.93), згідно якої ОСОБА_4 просить надати в довгострокову оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_2;

- висновком щодо погодження інвентаризації земельної ділянки (т.1а.с.94-97), згідно якого погоджено інвентаризацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2;

- договором купівлі-продажу (т.1а.с.100),, згідно якого підтверджується, що ОСОБА_4 є власником будівель та споруд виробничої бази по АДРЕСА_2;

- витягом з державного реєстру правочинів (т.1а.с.101), згідно якого підтверджується, що договір купівлі-продажу будівлі та споруд виробничої бази в АДРЕСА_2 зареєстрований в Державному реєстрі правочинів;

- витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.102), згідно якого підтверджується реєстрація права власності ОСОБА_4 на будівлі та споруди виробничої бази в АДРЕСА_2;

- технічним паспортом на будівлі та споруди виробничої бази, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1а.с.103-105), згідно якого підтверджуються технічні характеристики нерухомості, що належить ОСОБА_4;

- витягом з рішення Дніпродзержинської міської ради (т.1а.с.106), згідно якого ОСОБА_4 надано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 в оренду;

- договором позики грошових коштів (а.с..109), згідно якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_6 суму грошей 5 000 000 грн. до 24 жовтня 2009 року;

- договором позики грошових коштів (т.1 а.с.110), згідно якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_6 суму грошей 3 000 000 грн. до 01 березня 2007 року;

- постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Селезньова М.О. (т.1 а.с.121-122),, згідно якої ОСОБА_6 обмежено у користуванні будівлями та спорудами виробничої бази в АДРЕСА_1;

- постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Селезньова М.О. (т.1а.с.124-125), згідно якої ОСОБА_4 обмежено у користуванні будівлями та спорудами виробничої бази в АДРЕСА_2;

- кредитним договором від 19 жовтня 2006 року (т.1а.с.137-140),, згідно якого АКБ "Новий" надав ОСОБА_6 кредит в розмірі 1 500 000 гривень строком з 19 жовтня 2006 року по 17 жовтня 2007 року;

- кредитним договором від 24 жовтня 2006 року (Т.1а.с.141-144), згідно якого АКБ "Новий" надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 3 500 000 гривень строком з 24 жовтня 2006 р. по 22 жовтня 2007 року;

- іпотечним договором від 20 жовтня 2006 року (т.1а.с.145-150), згідно якого ОСОБА_6 передала, а АКБ "Новий" прийняв в іпотеку в забезпечення кредитного договору від 19 жовтня 2006 нерухоме майно по АДРЕСА_1;

- іпотечним договором від 24 жовтня 2006 року (т.1 а.с.151-158), згідно якого ОСОБА_4 передав, а АКБ "Новий" прийняв в іпотеку в забезпечення кредитного договору від 24 жовтня 2006 року нерухоме майно по АДРЕСА_2;

- протоколом узгодження ціни (т.1а.с.159), згідно якого АКБ "Новий" та ОСОБА_4 узгоджено ціну предмета іпотеки - будівель та споруд по АДРЕСА_2;

- вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 грудня 2013 року (т.4 а.с. 6-15), згідно якого підтверджується факт визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 винними у скоєні щодо ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч.2 ст.192 КК України.

На підставі ст.16, 215, 216, 229, 230, 236, 655 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 59, 60, 61, 74, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа Акціонерний комерційний банк "Новий" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомого майна задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 20 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №5045, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - недійсним.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 24 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №5126, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа нерухомого майна становить 2168,8 кв.метри.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа нерухомого майна становить 4814,6 кв.метри.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Б. Ковальова