Справа № 473/5799/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3. про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0675 га розташовану біля житлового будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 06.11.2014 року згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою він став власником житлового будинку АДРЕСА_1, належного ОСОБА_4, який розташований на земельній ділянці площею 0,0675 га., цільове призначення якої у відповідності з Державним актом на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 16.11.1993 року № 282 - обслуговування житлового будинку - належить ОСОБА_5, який помер, його спадкоємцями за законом є відповідачі, які 03.12.2002 року відчужили вказаний житловий будинок ОСОБА_4

Посилаючись на норми статті 120 Земельного Кодексу України, діючої на час набуття ним права власності на нерухоме майно, якою встановлено, що до особи яка набула право власності на жилий будинок, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій він розміщений, без зміни цільового призначення, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності з п.18 "ґ" Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" з 1 січня 2010 року до особи, яка набула права власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землевласника відповідно до статті 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України в редакції Закону України від 05.11.2009 року.

Позивач ОСОБА_1 06.11.2014 року згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, належного ОСОБА_4, власником земельної ділянки площею 0,0675 га, наданої для обслуговування цього житлового будинку у відповідності з Державним актом на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 16.11.1993 року № 282 є ОСОБА_5, який помер, його спадкоємцями за законом є відповідачі, які після оформлення спадкових прав 03.12.2002 року відчужили вказаний житловий будинок ОСОБА_4

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності за земельну ділянку площею 0,0675 га розташовану біля житлового будинку АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська