Справа 688/978/14-ц
№ 2/688/1/15
Рішення

Іменем України

30 січня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Березюка О.Г.,

при секретарі судового засідання - Андрійчук Д.Ю.,

з участю позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

прокурора - Решетняка Д.Н.

представника Головного управління

Державної казначейської служби України

в Хмельницькій області - Савицької Л.Є.

представників управління МВС України

в Хмельницькій області - Гринишина І.П., Ліщишина О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Просив визначити розмір сум, які підлягають відшкодуванню з державного бюджету, а саме: суму втраченого ним заробітку у зв'язку з перебуванням під вартою; розмір судових витрат та інших витрат, що поніс він та його дружина у зв'язку з притягненням його до кримінальної відповідальності, та які він поніс у зв'язку із вжиттям заходів щодо поновлення своїх порушених прав; розмір моральної шкоди, яка була йому завдана у зв'язку з незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності. Крім того, просив поновити у займаній посаді, яку він обіймав до незаконного звільнення у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності - старшого оперуповноваженого карного розшуку відділення спеціальної міліції при УМВС України в Хмельницькій області, зобов'язати УМВС України в Хмельницькій області скасувати висновок службового розслідування, яке було проведене за фактом порушення кримінальної справи відносно нього як такий, що не відповідає дійсності та довести до відома особового складу спростування відомостей, які містяться в наказі начальника УМВС України в Хмельницькій області від 11 вересня 2012 року № 972 «Про надзвичайну подію за участю працівників відділення спеціальної міліції при УМВС України в Хмельницькій області і покарання винних» щодо вчинення ним злочинних дій.

В обгрунтування вимог зазначив, що 06 вересня 2012 року Хмельницьким прокурором з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері відносно нього порушено кримінальну справу ст. 368 ч.3 КК України. Того ж дня його затримано та поміщено до Хмельницького ІТТ. На підставі зазначеного факту начальником УМВС України в Хмельницькій області призначене службове розслідування, а за його результатами видано наказ за №972 від 11 вересня 2012 року «Про надзвичайну подію за участю працівників відділення спеціальної міліції при УМВС України в Хмельницькій області і покарання винних», а наказом № 216 о/с від 14 вересня 2012 року його звільнено з органів внутрішніх справ за дискредитацію. З 05 вересня по 10 грудня 2012 року він перебував під вартою. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2012 року запобіжний захід у виді тримання під вартою йому замінено на заставу в розмірі 22 000 грн. Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2013 року його виправдано за ч.3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України за недоведеністю його участі у вчиненні даних злочинів. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 грудня 2013 року вирок місцевого суду залишений без зміни. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року вирок першої інстанції та ухвалу апеляційної відносно нього - залишено без змін. 28 січня 2015 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, відповідно до якої підтримав заявлені ним вимоги крім вимог щодо зобов'язання УМВС України в Хмельницькій області скасувати висновок службового розслідування та довести до відома особового складу спростування відомостей, які містяться в наказі за № 972 від 11 вересня 2012 року «Про надзвичайну подію за участю працівників відділення спеціальної міліції при УМВС України в Хмельницькій області і покарання винних».

Ухвалою суду від 30 січня 2015 року провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в частині поновлення на посаді старшого оперуповноваженого карного розшуку відділення спеціальної міліції УМВС України в Хмельницькій області - закрито. Роз'яснено ОСОБА_1, що вимога про поновлення на роботі належить до юрисдикції адміністративних судів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позов з підстав викладених у ньому. Зазначили, що у зв'язку із постановленням виправдувального вироку відносно ОСОБА_1, останній має право на поновлення його прав відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

В судовому засіданні представники управління МВС України в Хмельницькій області Гринишин І.П. та Ліщишин О.А., представник головного управління Державної казначейської служби Савицька О.Є. проти позову заперечили, за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Прокурор Решетняк Д.Н. в судовому засіданні визнав позов в частині відшкодування понесених ОСОБА_1 судових витрат, розмір яких необхідно визначити відповідно до законодавства, в задоволенні решти вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державною у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідуванні, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відшкодування шкоди, завданої органами дізнання, попереднього слідства прокуратури та суду, передбачено Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», відповідно до положень якого така шкода відшкодовується у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 2) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладання арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у

Судом встановлено, що органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що будучи службовою особою - працівником міліції, уповноваженим на виконання функцій держави, всупереч інтересів служби, використовуючи надані йому повноваження та службове становище з метою протиправного збагачення, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з капітаном міліції ОСОБА_7 впродовж серпня-вересня 2012 року неодноразово вимагали від представників ТЗОВ «Підприємство ЕЛСИ» - директора ОСОБА_8 та менеджера цього ж підприємства ОСОБА_9 хабар в розмірі 50 000 грн. за невтручання та не перешкоджання у майбутньому у здійсненні останніми підприємницької діяльності, пов'язаної із вивезенням з території Хмельницького відділення відокремленого підрозділу «Складське господарство» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», товарно-матеріальних цінностей.

04 вересня 2012 року біля 13 год. 30 хв. в м. Нетішині, Хмельницької області, в районі ХАЕС, ОСОБА_7 отримав незаконну матеріальну винагороду від директора ТЗОВ «Підприємство «ЕЛСИ» ОСОБА_8 у вигляді частини грошових коштів в сумі 22 000 грн., після чого, згідно з попередньою домовленістю, розділив їх з ОСОБА_1 Цього ж дня ОСОБА_1 та ОСОБА_7 узгодили між собою злочинні наміри про те, що втягнуть у свою протиправну діяльність свого керівника - начальника відділення спеціальної міліції при УМВС України в Хмельницькій області підполковника міліції ОСОБА_10 Розділивши між собою вказані кошти, ОСОБА_1 передав на маршрутному автобусі в папці з матеріалами про відмову в порушенні кримінальної справи частину коштів в сумі 6 600 грн. підполковнику ОСОБА_10

06 вересня 2012 року за вказаним фактом відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Тоді ж ОСОБА_1 затримано в порядку ст.115 КПК України (1960 року) за підозрою у вчиненні вказаного злочину (к.с. т.2 а.с. 165-166).

08 вересня 2012 року постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту (к.с. т.2 а.с. 209).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2012 року ОСОБА_1 продовжено строки тримання під вартою до трьох місяців - до 06 грудня 2012 року (к.с. т.2 а.с. 223).

Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 грудня 2013 року, ОСОБА_1 виправдано за ч.3 ст.368, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст.368 КК України за недоведеністю його участі у вчиненні даних злочинів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 грудня 2013 року відносно ОСОБА_1 - залишено без змін.

Таким чином, ОСОБА_1 необґрунтовано та незаконно перебував під слідством і судом з 06 вересня 2012 року по 17 грудня 2013 року, тобто 15 місяців 11 днів, на частину його майна було накладено арешт, а з 06 вересня 2012 року по 06 грудня 2012 року - перебував під вартою.

Необґрунтоване перебування під слідством та судом протягом понад 15 місяців безперечно завдало ОСОБА_1 моральних страждань, пов'язаних з відчуттям страху та незахищеності, перешкоджанням його активній соціальній реалізації, позбавленням можливості розпоряджатися своїм майном, вільно пересуватися, факт наявності яких не викликає у суду сумніву і не потребує додаткового доведення.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, суд повинен визначити страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, при цьому суд зобов'язаний враховувати, що таке відшкодування проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (стаття 13 цього Закону).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» від 29 грудня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня по 1 грудня 2015 року встановлений в розмірі 1218 грн.

Враховуючи те, що період перебування заявника під слідством та судом складає 15 місяців 11 днів, розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 18 709 (вісімнадцять тисяч сімсот дев'ять) грн. 23 коп. (15х1218 + (1218/30,5)х11=18709,23).

Відповідно до ч.1 ст.25 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Вимоги ОСОБА_1 про визначення розміру судових витрат та інших витрат, які поніс він та його дружина у зв'язку з незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності, та які він поніс у зв'язку із вжиттям заходів щодо поновлення своїх порушених прав підлягають частковому задоволенню.

Згідно п.4 ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у випадку постановлення виправдувального вироку суду, громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені ним у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення права на захист ОСОБА_1 в період його перебування під слідством та судом, ним особисто та його дружиною ОСОБА_11 було укладено декілька договорів про надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що під час перебування ОСОБА_1 під слідством та судом, йому надавалась юридична допомога, у зв'язку з чим ним особисто та його дружиною ОСОБА_11 укладались відповідні договори з адвокатами про надання правової допомоги.

Так, 13 вересня 2012 року між дружиною заявника ОСОБА_11 та адвокатом ОСОБА_12 укладено договір про правову допомогу №29, відповідно до якого адвокатом надавались юридичні послуги ОСОБА_1 На виконання даного договору ОСОБА_11 сплатила адвокату ОСОБА_12 гонорар в сумі 8 000 грн., що підтверджується квитанцією від 13 вересня 2012 року (а.с. 12-14).

19 вересня 2012 року між дружиною заявника ОСОБА_11 та адвокатом ОСОБА_13 укладено договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 (а.с. 14-16).

21 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_14 укладено договір про надання правової допомоги № 29. На виконання даного договору ОСОБА_1 сплатив адвокату ОСОБА_14 гонорар в сумі 8 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 3 від 23 січня 2014 року (а.с. 17-19).

Дослідивши наявні в матеріалах справи договори про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що витрати за договором від 19 вересня 2012 року в сумі 5000 грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки документально не підтверджені заявником.

Тому, відшкодуванню за рахунок держави підлягають витрати ОСОБА_1 у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, що становлять 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Вимога про визначення суми втраченого ОСОБА_1 заробітку, у зв'язку з перебуванням під вартою, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 06 вересня 2012 року по 06 грудня 2012 року ОСОБА_1 перебував під вартою.

14 вересня 2012 року наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області Шутяка С.О. за № 216 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади старшого оперуповноваженого групи карного розшуку (відомча міліція) відділення спеціальної міліції при УМВС в запас Збройних сил за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) (а.с. 61).

Пунктом 8 «Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» передбачено, що згідно з частиною 1 ст. 4 Закону розмір сум, які передбачені п.1 ст. 3 Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення.

Оскільки на час перебування під вартою заявника не було відсторонено від посади, а звільнено у зв'язку з дискредитацією звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, підстави для задоволення його вимоги про визначення суми втраченого ним заробітку, яка підлягає відшкодуванню з державного бюджету у зв'язку з перебуванням під вартою - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 23, 1176 ЦК України, ст.ст. 2, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. 25 БК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити частково.

Зобов'язати Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) за рахунок коштів Державного бюджету України виплатити ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Зобов'язати Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України виплатити ОСОБА_1 18 709 (вісімнадцять тисяч сімсот дев'ять) грн. 23 коп. моральної шкоди за час перебування під слідством та судом, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: