Справа № 212/9056/2012 Провадження № 22-ц/772/1097/2015Головуючий в суді першої інстанції Овсюк Є. М.
Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М., Пащенко Л.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2015 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Ленінського відділу ДВС ВМУЮ та скасування його постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною скаргою, мотивуючи її тим, що 03.02.2015 року він поштою отримав постанову державного виконавця Ленінського відділу ДВС ВМУЮ Свинобой Х.П. від 22.01.2012 року про відкриття виконавчого провадження № 46167921 з виконання постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу у розмірі 5100 грн. Дану постанову він вважає незаконною і просив суд її скасувати, оскільки стягувач пропустив строк пред'явлення її до виконання, у зв'язку з чим державний виконавець повинен був відмовити у відкритті вказаного виконавчого провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2015 року у задоволенні вказаної скарги відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється, що постановою судді Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.07.2012 р., яка постановою судді Апеляційного суду Вінницької області від 06.08.2012 р. залишена без змін, ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.206 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_2 порушив порядок надання іноземцям та особам без громадянства житла, а також надання інших послуг та порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства.

На виконання цієї постанови був виписаний виконавчий лист, який пред'явлено до виконання 27.08.2012 р. в строки передбачені п.1 ч.1ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження».

31.12.2014 р. державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Свинобой Х.П. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у звя'зку з тим, що було встановлено, що боржник ОСОБА_2 проживає не на АДРЕСА_1 у м. Вінниці, тому виконавче провадження було направлено до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, який обслуговує дану територію, що підтверджується наявним в справі листом за №49 від 31.12.2014 р.

20.01.2015 р. до Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції надійшла відмова у відкритті виконавчого провадження із Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ, який постановою від 16.01.2015 р. відмовляючи у відкритті виконавчого провадження послався на те, що не додано документів, підтверджуючих факт проживання боржника ОСОБА_2 за адресою, підвідомчою Вишенському відділу ДВС Вінницького МУЮ.

22.01.2015 р. державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Свинобой Х.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу у розмірі 5100 грн.

Згідно ч.3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скаржник вважає, що дана постанова від 22.01.2015 р. є протиправною і винесена з порушенням передбачених законом України про виконавче провадження строків пред'явлення виконавчого документа до виконання. Дані твердження скаржника є помилковими і не відповідають ні обставинам справи, ні нормам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку до нового строку не зараховується(ч.2 цієї ж статті).

Прийнявши до уваги те, що постанова №212/9056/12 від 03.07.2012 р. про стягнення коштів в сумі 5100 грн. з ОСОБА_2 на користь держави перебувала на виконанні у Ленінському відділі ДВС Вінницького міського управління юстиції за наведених обставин, тому строк пред'явлення виконавчого документу відповідно до положень ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження» не минув, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова державного виконавця Ленінського відділу ДВС від 22.01.2015 р. винесена з дотриманням вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження».

Хоча у апеляційній скарзі міститься посилання на те, що оскаржувану ухвалу суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, однак фактично у ній не зазначено у чому конкретно такі порушення полягають саме у межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, а тому їх не можна визнати обґрунтованими.

Натомість посилання у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 у серпні 2012 року не отримав постанови про відкриття виконавчого провадження, що у державного виконавця не було підстав вважати, що він проживає на АДРЕСА_1, а відтак направляти виконавче провадження до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, що державний виконавець порушив встановлений ЗУ «Про виконавче провадження» шестимісячний строк для проведення виконавчих дій, чого суд першої інстанції не врахував при постановленні оскаржуваної ухвали, також не можна визнати обґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 не посилавсь на ці обставини як на підстави своєї скарги, а тому суд і не повинен був давати їм оцінку у постановленій ним ухвалі.

Оскільки судом першої інстанції оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, апеляційну скаргу відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України слід відхилити, а ухвалу - залишити без змін.

З врахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3 - відхилити, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : В.М. Медяний

Л.В. Пащенко