Справа № 203/6836/14-ц
Провадження № 2/0203/184/2015
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
22 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Науменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокоф?єва ОСОБА_2 про відшкодування здійснених витрат, -
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та клопотав в подальшому у письмовій заяві про розгляд справи у його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач Прокоф?єв В.В. заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно.
На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.
Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Так в судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробнича фірма «Варіант», Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна, скасування реєстрації права власності та здійснення реєстрації права власності задоволений частково; витребувано у ОСОБА_1 21/100 частину (до якої входить квартира №3) домоволодіння №70 по вул. Філософській в м. Дніпропетровську; визнано за ОСОБА_4 право власності на 21/100 частину (до якої входить квартира №3) домоволодіння №70 (жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд) загальною площею 135,8 кв.м, житловою площею 99,1 кв.м, по вул.Філософській в м.Дніпропетровську, що розташоване на земельній ділянці площею 831,0 кв.м, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, померлого 11 серпня 2009 року; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2009 року за позовом прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах неповнолітнього Прокоф?єва В.В., ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано недійсним договір дарування від 18 квітня 2007 року, укладений між Прокоф?євим В.Ф. та ТОВ «НВФ «Вариант».

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2013 року відмовлено в задоволенні позову Прокоф?єва В.В. до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО ОСОБА_6, ТОВ «НВФ «Вариант» про визнання договорів недійсними.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, вказаними рішенням суду встановлено, що за договором дарування від 18 квітня 2007 року ОСОБА_5 подарував ТОВ «Наукова виробнича фірма «Варіант» належну йому 21/100 частину домоволодіння №70 по вул. Філософській в м. Дніпропетровську та 18 травня 2007 року за обдарованим було зареєстроване право власності на цю частину.

12 вересня 2007 року між ТОВ «Наукова виробнича фірма «Варіант» та ОСОБА_1 було укладено договір дарування 1/100 частини вказаного домоволодіння та договір купівлі-продажу 20/100 частин останнього. 14 вересня 2007 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності за вказаними вище правочинами.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2009 року, що набрало законної сили, було задоволено позов прокурора Кіровського району м.Дніпропетровська в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та визнано недійсним договір дарування від 18. квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наукова виробнича фірма «Варіант», а також зобовязано останнє повернути ОСОБА_5 в натурі все одержане на виконання договору дарування.

11 серпня 2009 року ОСОБА_5 помер та, таким чином, після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входять і майнові права на 21/100 частину домоволодіння №70 по вул.Філософській в м. Дніпропетровську. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлого ОСОБА_5 є його син - позивач ОСОБА_4

Таким чином, вказані обставини в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується.

За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України добросовісний набувач є особою, яка не мала права відчужувати майно за відплатним договором, проте не знала і не могла знати.

Частиною 4 ст. 390 ЦК України визначено, що добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Так, за розгляду справи встановлено, що позивач на час набуття спірного об?єкту нерухомого майна за договорами від 12 вересня 2007 року з ТОВ «НВФ «Вариант» не міг знати про майбутнє рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ухвалене 24 лютого 2009 року у справі №2-329/2009 за позовом прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах неповнолітнього Прокоф?єва В.В., ІНФОРМАЦІЯ_1, яким визнано недійсним договір дарування від 18 квітня 2007 року, укладений між Прокоф?євим В.Ф. та ТОВ «НВФ «Вариант», зважаючи також на ту обставину, що ОСОБА_1 до участі у справі залучений не був.

Також, судами при розгляді наведених вище судових справ встановлено, що на час посвідчення угоди 12 вересня 207 року між ОСОБА_1 та ТОВ «НВФ «Вариант» ніяких заборон у відповідному Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна чи арештів, чи інших заборон станом на 12 вересня 2007 року не було, що нотаріусом перевірено і що підтверджується витягом з вказаного Реєстру у нотаріальній справі.

Згідно листа КП «ДМБТІ» від 22 березня 2013 року повідомлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи з 12 вересня 2007 року по 14 вересня 2007 року були відсутні документи щодо заборони відчуження 21/100 частин домоволодіння по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську (а.с.17).

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивач згідно ч.1 ст.388 ЦК України є добросовісним набувачем майна, належного відповідачу - 21/100 частин домоволодіння (до якої входить квартира №3) по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську.

Відповідно до наявного у справі договору №09/03 від 14 вересня2007 року ОСОБА_1 доручив виконання робіт по ремонту приміщення за адресою: АДРЕСА_2 згідно специфікації з оплатою робіт на суму 238420,00 грн. з ПДВ ТОВ «ДПФ «Кодас», а останнє зобов?язалось такі виконати роботи у строк до 31 грудня 2007 року (а.с.24, 25).

Вказаний договір виконаний сторонами угоди - ОСОБА_1 та ТОВ «ДПФ «Кодас» у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт до договору №09/03 від 14 вересня 2007 року, складеними та підписаними сторонами договору 31 жовтня 2007 року (роботи виконані на суму 56000,00 грн.), 30 листопада 2007 року (роботи виконані на суму 82300,00 грн.), 31 грудня 2007 року (роботи виконані на суму 62000,00 грн.), 31 січня 2008 року (роботи виконані на суму 38120,00 грн.), та долученими до матеріалів справи квитанціями до прибуткових касових ордерів №13/1 від 13 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №14/1 від 14 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №10/1 від 10 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №11/1 від 11 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №12/1 від 12 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №15/1 від 15 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №22/1 від 22 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №24/1 від 24 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №25/1 від 25 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №21/1 від 21 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №20/1 від 20 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №23/1 від 23 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №14/1 від 14 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №18/1 від 18 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №19/1 від 19 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №17/1 від 17 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №15/1 від 15 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №16/1 від 16 вересня 2007 року на суму 10000,00 грн., №18/1 від 18 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №21/1 від 21 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №19/1 від 19 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №16/1 від 16 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №20/1 від 20 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн., №17/1 від 17 грудня 2007 року на суму 10000,00 грн. (а.с.26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №213-15, складеного 10 вересня 2015 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослного інституту судових експертиз ОСОБА_7, ринкова вартість поліпшень проведених за договором №09/03 від 14 вересня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ДПФ «Кодас», що не можуть бути відокремленими від самої квартири на момент проведення експертизи складає 440784,00 грн. (а.с. 93-106).

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні дійсні обставини, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозвязку на предмет належності, допустимості, достатності, приймаючи до уваги, що права позивача, як добросовісного набувача, що здійснив невід?ємні поліпшення, в порядку ч. 4 ст .390 ЦК України підлягають захисту згідно ст.16 ЦК України шляхом відшкодування відповідачем позивачу здійснених ним витрат у сумі, на яку збільшилася вартість майна квартири №3 в домоволодінні по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську, тобто в розмірі 440784,00 грн.

Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми зобов?язання задоволенню не підлягає, оскільки сторони у даній справі ОСОБА_1 та Прокоф?єв В.В. не перебували з відповідачем у договірних правовідносинах та грошових зобов?язань один перед одним щодо спірного нерухомого майна не мали.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам, з якого підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 4408,00 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 3686,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 209, 218, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Прокоф?єва ОСОБА_2 у відшкодування вартості здійснених витрат на невід?ємні поліпшення майна квартири №3 в домоволодінні по вул. Філософській, 70 у м. Дніпропетровську 440784,00 грн., а також судовий збір в сумі 4408,00 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3686,40 грн., а всього 448878.40 грн. (чотириста сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень 40 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідач має право подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий О.В. Колесніченко