У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Шевченківського районного суду м. Києва в особі судді ОСОБА_5, судді ОСОБА_6, керівника апарату ОСОБА_3, судового розпорядника ОСОБА_4, секретаря судового засідання ОСОБА_7, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в особі спецпідрозділу «Грифон» про захист честі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про захист честі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне повернути її позивачам, виходячи з наступних підстав.

Так ухвалою судді від 31 грудня 2014 року позивачам на підставі вимог ст.ст. 119, 121 ЦПК України, був наданий строк в три дні з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Як вбачається із Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вищезазначена ухвала судді була отримана позивачами 10.01.2015 року.

15.01.2015 року на виконання вищезазначеної ухвали судді від 31.12.2014 року на адресу суду від позивачів надійшла «Позовна заява зі змінами», яка на їх думку усуває недоліки, однак при її дослідженні мною встановлено, що вона («Позовна заява зі змінами») не усуває недоліків позову зазначених в ухвалі судді від 31.12.2014 року, а саме позивачами так і не було зазначено імені відповідачів - працівників міліції спецпідрозділу «Грифон», незаконність дій яких оскаржуються; не обґрунтовано нормами процесуального права підстави спільного пред'явлення позову до відповідачів; не конкретизовано змісту позовних вимог та не обґрунтовано нормами матеріального та процесуального права обраний спосіб (способи) захисту свого права та (або) інтересу з врахуванням ст. 16 ЦК України виходячи з того, що вступна частина позову звучить як «Про захист гідності» в той час як в прохальній його частині позивачі просять визнати дії відповідачів незаконними та стягнути з них суму з посиланням на п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України; не зазначено ціни позову в частині майнових вимог (стягнення суми), відповідно до ст. 80 ЦПК; не зазначено якими саме незаконними діями або бездіяльністю чи незаконними рішеннями, з вказівкою на належні докази їх незаконності, було порушено права позивачів, і які саме кожного із них і в чому полягають зазначені порушення, та ким саме конкретно з відповідачів (суддею ОСОБА_5, суддею ОСОБА_6., керівником апарату ОСОБА_3, судовим розпорядником ОСОБА_4, секретарем судового засідання ОСОБА_7, працівниками Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в особі спецпідрозділу «Грифон») та в якій частині вони були допущені кожним з них та по відношенню до кого саме з позивачів (не викладено обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги), а також виходячи з предмету спору не зазначено належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України в підтвердження тих обставин, які викладені ними в позові.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про

що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ЦПК України, про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Як вже зазначалося вище, мною встановлено, що позивачами не усунуто недоліки позовної заяви вказані в ухвалі судді від 31.12.2014 року, у зв'язку з чим приходжу до висновку про доведеність необхідності повернення позову останнім для належного його оформлення та подальшої подачі до суду за наявності підстав визначених чинним законодавством України.

Крім того, слід зазначити, що 15.01.2015 року на адресу суду позивачами було подано заяву про продовження строку для усунення недоліків, заяву про роз'яснення ухвали судді від 31.12.2014 року та заяву про виправлення описки в ухвалі судді від 31.12.2014 року.

Враховуючи ту обставину, що дані заяви подані позивачами на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, вважаю, що підстави для виклику позивачів та відповідачів для їх розгляду відповідно до ст.ст. 219, 221 ЦПК України відсутні, оскільки останні ще не набули статусу осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши зміст зазначених заяв приходжу до висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено вище, ухвала судді від 31.12.2014 року про залишення позовної заяви позивачів без руху, якою було встановлено строк для її виконання в три дні з дня її отримання, була отримана позивачами 10.01.2015 року, а 13.01.2015 року ними на адресу суду засобами поштового зв'язку було направлено уточнену позовну заяву, яка на їх думку усуває недоліки, однак не була прийнята мною до уваги так як останніми не було усунуто всіх недоліків позову.

З викладеного вбачається, що позивачами у строк визначений судом в ухвалі від 31.12.2014 року, а саме три дні з дня отримання ухвали, були вчинені дій направленні на усунення недоліків позовної заяви, що спростовує їх доводи в заяві про продовження строку про неможливість так швидко віднайти докази та докорінно змінити текст позовної заяви, у зв'язку з чим я не вбачаю підстав для продовження строку для усунення недоліків.

Що стосується заяв позивачів про роз'яснення ухвали судді від 31.12.2014 року та про виправлення описки в ухвалі судді від 31.12.2014 року, то чинним цивільним-процесуальним законодавством України, а саме ст. 221 ЦПК України не передбачено можливості роз'яснення ухвал суду якими не закінчено розгляд справи, що відповідає правовій позиції викладеній Пленумом Верховного Суду України в своїй Постанові від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», а зазначена позивачами описка допущена судом в своїй ухвалі від 31.12.2014 року не стосується істотних обставин і не ускладнює її виконання.

Враховуючи вищевикладене, зазначені заяви позивачів не можуть вважатися такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», керуючись ст.ст. 121, 219, 221 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Шевченківського районного суду м. Києва в особі судді ОСОБА_5, судді ОСОБА_6, керівника апарату ОСОБА_3, судового розпорядника ОСОБА_4, секретаря судового засідання ОСОБА_7, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в особі спецпідрозділу «Грифон» про захист честі, вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз'яснити позивачам, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

В задоволенні заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2 про продовження строку для усунення недоліків, про роз'яснення ухвали судді від 31.12.2014 року та про виправлення описки в ухвалі судді від 31.12.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко