Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді - Лемак О.В.,

при секретарі - Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору (третейське застереження) та стягнення завданої моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 14.06.2013р. між нею та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний споживчий договір №500382266.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2014р. та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29.10.2014р., які набрали законної сили, визнано нікчемними з часу укладення 14.06.2013р. умови кредитного договору №500382266 між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_3 щодо сплати протягом дії договору щомісячної комісії в розмірі 3,19% від суми кредиту (638грн.), 10 грн. комісії при погашенні кредиту. На виконання цих рішень суддів, позивачка 31.10.2014р. направила відповідачу ПАТ «Альфа-Банк» заяву про їх добровільне виконання і перерахунок заборгованості з одночасним наданням нового графіку погашення кредиту в межах строку дії кредитного договору, натомість, банк 11.11.2014р. звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу до власне створеного Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» за тією ж адресою з яким велися листування з нею протягом року від імені операційного центра банку в м.Чернігів, пр-кт Перемоги, 62.

Підставою для звернення банком з таким позовом до третейського суду, вважає нібито погодження між сторонами про це у кредитному договорі (третейське застереження), який є нечитабельним і про що вона не знала взагалі до 14.11.2014р., та згоди добровільної на вирішенням спору третейським судом не давала і не знала, що цей суд створений власне ПАТ «Альфа-Банк». Третейське застереження суперечить Закону України «Про третейські суди», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист прав споживачів».

Просила визнати недійсними з часу укладення 14.06.2013р. окремі положення споживчого кредитного договору №500382266 укладеного між нею і банком, а саме п.6 розділу 1 «Базові умови кредитування» і п.24 Розділу 2 «Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» кредитування» /третейське застереження/ щодо розгляду спорів у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», та стягнути з відповідача завдану моральну шкоду 2000грн.

Від позивача до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримано повністю і просив їх задовольнити, та вразі повторної неявки відповідача не заперечив про заочний розгляд справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

14.06.2013р. між ОСОБА_4 (теперішнє прізвище ОСОБА_3) та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №500382266, де згідно п.6 розділу 1 «Базові умови кредитування» і п.24 Розділу 2 «Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» кредитування» /третейське застереження/ передбачено, що розгляд спорів, які можуть виникнути у зв'язку з кредитним договором підлягають розгляду та вирішенню Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту, розгляду й остаточному вирішенню підлягають в тому числі, але не виключно, спори, предметом яких є виконання (невиконання, неналежне виконання), припинення (розірвання) кредитного договору, стягнення неустойки, зміна умов кредитного договору, відшкодування, завданих порушенням кредитного договору збитків, недійсність кредитного договору тощо.

Даний кредитний договір є споживчим, а тому на нього поширюються вимоги законодавства у сфері захисту прав споживачів. Це також встановлено і рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.04.2014р. та рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29.10.2014р., які набрали законної сили.

Як констатує п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», який набув чинності ще 12.03.2011р., третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), тому ОСОБА_3, як споживач послуг банку, немає права в силу вимог цього закону звертатися до третейського суду в разі можливого спору по кредитному споживчому договорі №500382266 від 14.06.2013р. чи подавати зустрічний позов до третейського суду, як споживач послуг банку на позов останнього саме в третейський суд.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено поняття «фінансова послуга», «фінансова установа». Верховний Суд України від 01.02.2013року «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012) зазначив, що справи про фінансові послуги вилучені з підвідомчості третейських судів.

Банк не є споживачем послуг, лише фінансовою установою і надає фінансові послуги, проте надання одностороннього права банку звертатися до третейського суду: - порушує вимоги законодавства щодо рівності сторін, надання переваг одній з сторін; - засадам справедливості, добросовісності і розумності, зокрема п.6 ч.1 ст.3 ЦК України; - сфері захисту прав споживачів, зокрема вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», де продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими, які створюють істотний дисбаланс договірних прав на шкоду споживача тощо.

Згідно законодавства та ст.ст.3, 4 Закону України «Про третейські суди» щодо завдань, принципів організації і діяльності третейського суду, то такий суд має бути всебічним, повним, об'єктивним, незалежним, рівним перед учасниками третейського розгляду. Проте, як слідує з матеріалів справи, операційний центр ПАТ «Альфа-Банк» розташований за тією ж адресою, що й Постійно діючий Третейський суд при ВГО «Всеукраїнській фінансовий союз» у м.Чернігів, пр-кт Перемоги, 62, де засновниками цієї організації з трьох фізичних осіб, двоє мають відношення до ПАТ «Альфа-Банк»: ОСОБА_5 (директор з правових питань та роботі з проблемними активами банку) і ОСОБА_6 (страхова компанія «Альфа-страхування» партнер ПАТ «Альфа-Банк»).

Як зазначено в ст.203 ЦК України правочин не може суперечити актам цивільного законодавства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 і 6 цього Кодексу. У разі вчинення недійсного правочину другій стороні завдано моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Статтею 217 ЦК України встановлено, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. З вимог ст.236 ЦК України слідує, що недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

З урахуванням вищенаведеного, положення п.6 розділу 1 «Базові умови кредитування» і п.24 Розділу 2 «Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» кредитування» /третейське застереження/ щодо розгляду спорів у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», укладеного між ОСОБА_4 (ОСОБА_3) і ПАТ «Альфа-Банк» 14.06.2013р. згідно кредитного споживчого договору №50038266 - підлягають визнанню недійсними з часу їх укладення.

Згідно засад добросовісності, розумності та справедливості, позивачем доведено 2000 грн. розмір моральної шкоди щодо затрати додаткового часу по захисту своїх прав, організації свого життя, які слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11,88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.3, 203, 215, 216, 217, 236 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про третейські суди», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», суд, -

Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсними з 14.06.2013р. положення пункту 6 розділу 1 «Базові умови кредитування» і пункту 24 розділу 2 «Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» кредитування» /третейське застереження/ щодо розгляду спорів у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» кредитного договору №500382266 укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01601, м.Київ, вул.Десятинна, 4/6, МФО:300346, ідентифікаційний код:23494714) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) завдану моральну шкоду 2000 грн. і 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01601, м.Київ, вул.Десятинна, 4/6, МФО:300346, ідентифікаційний код:23494714) на користь держави 243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лемак О.В.