Справа № 135/1567/15-ц
Провадження у справі № 6/135/40/15
У Х В А Л А

іменем України

21.12.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Патраманського І.О.,

за участі секретаря судового засідання Марченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижині Вінницької області заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення судового наказу до виконання, мотивуючи тим, що після отримання судового наказу він вважав, що, враховуючи те, що боржник (пат Лкадижинський завод силікатної цегли») є банкрутом і по ньому розпочата процедура банкрутства, виконання рішення буде відбуватися автоматично після винесення судового наказу і окремого предявлення виконавчого листа до виконання не потрібно. Крім того, заявник намагався забезпечити виконання рішення суду добровільно без залучення виконавчої служби, але такі його спроби не вдалися, обіцянки не були виконані і виплата заробітної плати по даному судовому наказу так і не була проведена. Враховуючи вказані вище обставини, вважає, що ним пропущено встановлений ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред'явлення судового наказу до виконання з поважної причини.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду заяви судом повідомлялись, однак їх неявка не є перешкодою розгляду питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 02 вересня 2013 року заявник звернувся до суду із заявою до ПАТ "Ладижинський завод силікатної цегли" про стягнення заборгованості по заробітній платі.

06 вересня 2013 року винесено судовий наказ про стягнення з ПАТ "Ладижинський завод силікатної цегли" на користь ОСОБА_1 суми заборгованості по заробітній платі у розмірі 10742,12 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 114 грн 70 коп. Судовий наказ набрав чинності 11 листопада 2013 року.

Рішення суду було направлено на адресу ПАТ "Ладижинський завод силікатної цегли" та ОСОБА_1, відповідно боржником отримано 11 липня 2014 року, а стягувачем отримано 07 листопада 2013 року, що підтверджується розписками про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Частинами 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Тобто, відповідного статусу сторони виконавчого провадження «стягувач» фізична або юридична особа набуває лише після звернення до виконавчої служби з приводу виконання рішення суду.

Однак, підтвердження звернення до виконавчої служби заявник не зазначив, постанови державного виконавця про відмову у прийнятті не надав, долучив до заяви лише копію судового наказу без відмітки державного виконавця про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, що підтверджує, що заявник з судовим наказом до виконавчої служби не звертався.

Аналізуючи матеріали справи та встановлені судом обставини у сукупності із заявою про поновлення строку суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 передчасно подано заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, попередньо не скориставшись своїм правом пред'явлення судового наказу до державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 293, 371 ЦПК України, ст.ст. 8, 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення судового наказу до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя