Справа № 645/9301/14-ц
Провадження № 2/645/321/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді: Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „Завод Південкабель" , третя особа ОСОБА_3 про внесення змін до наказу та запису у трудовій книжці, виплату допомоги,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про приведення запису про звільнення в трудовій книжці у відповідність до законодавства, посилаючись на те, що працювала у відповідача з 20.04.1983 року лаборантом хімічного аналізу. 28.03.2011 року ЗАТ „Завод „Південкабель" було перейменовано в ПАТ „Завод „Південкабель" згідно із наказом від 28.03.2011 року №65. 31.07.2014р. її було звільнено з роботи наказом від 31.07.2014 року №173-к. При цьому, відповідачем було змінено підставу звільнення, так як вона просила в заяві від 17.07.2014 року звільнити з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України та у відповідності до Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак всупереч ст. 44 п. 7.5 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", відповідачем було видано наказ №173 про звільнення з роботи за власним бажанням і не вказано, що причиною звільнення було „вихід на пенсію".

Просить суд зобов'язати відповідача внести зміни до наказу № 173-к від 31.07.2014 р., вказавши причину звільнення - у зв'язку з виходом на пенсію, скасувати запис в трудовій книжці № 30 «Звільнена за власним бажанням ст.38 КЗпП України» та внести запис «Звільнена за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію, ч.1 ст.38 КЗпП України» та зобов'язати відповідача провести виплату допомоги у розмірі не менше 50% середньомісячної заробітної плати у зв'язку з виходом на пенсію, передбачену Колективним договором.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі і дала пояснення, як визначено вище, а також зазначила, що згідно колективного договору деяким працівникам було сплачено матеріальна допомога і тому вважає, що відповідач безпідставно відмовив їй в її заяві про сплату цієї допомоги.

Представник відповідача ПАТ „Завод Південкабель" Коломейцева О.П. проти задоволення позову заперечували, оскільки на момент звільнення позивач не вийшла на пенсію, тому за змістом ст.38 КЗпП України у відповідача не було підстав для її звільнення у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно Колективного договору на 2014 року виплата допомоги у розмірі не менше 50% середньомісячної заробітної плати сплачується якщо є фінансова можливість.

Третя особа в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи сповіщений належним чином, не явка третій особи не перешкоджає слухання справи.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 працювала на ЗАТ „Завод „Південкабель", який є правонаступником Харківського кабельного заводу «Південкабель», ЗАТ «Південкабельмет», ЗАТ «Завод «Південкабель»,з 20.04.1983 року лаборантом хімічного аналізу.

17.07.2014 року ОСОБА_2 звернулися до адміністрації підприємства із заявою про звільнення її за власним бажанням з 31.07.2014 року у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. що підтверджується наданою суду копією вказаної заяви та не оспорюється відповідачем (а.с.15).

Згідно наказу №173-к. від 31.07.2014 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією вказаного наказу та записом № 30 у трудовій книжці на ім'я ОСОБА_2 (а.с.14).

Статтею 38 КЗпП України передбачене право працівника на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з його ініціативи, зокрема, у випадку виходу працівника на пенсію.

Відповідно до ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється.

Згідно п. 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. При розірванні трудового договору з ініціативи працівника з причин, за яких законодавство пов'язує надання певних пільг і переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із зазначенням цих причин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 досягла віку 55 років та згідно записів у трудовій книжці, її стаж на день звільнення складав 31 роки, внаслідок чого набула право дострокового виходу на пенсію за віком, передбаченого ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно умов Колективного договору на 2014 р., схваленого конференцією трудового колективу 20.03.2014 р. та затвердженого головою профспілкового комітету та генеральним директором ПАТ «Завод «Південкабель» (розділ 2 п.9), відповідач при виходу на пенсію працівників, які досягли пенсійного віку, та пропрацювали на заводі не менше 10 років, з високою продуктивністю праці, без порушень трудової дисципліни, сплачує допомогу у розмірі від 50% середньомісячної заробітної плати, виходячи з фінансової можливості. (а.с.31).

Згідно пояснень представника відповідача на теперішній час підприємство не має фінансової можливості надавати таку допомогу працівникам, які досягли пенсійного віку.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В матеріалах справи є довідка ПАТ « Завод « Півдекабель» від 12.12.2014року за №19 про відсутність фінансової можливості щодо надання соціальних пільг працівниками.

Суд не бере до уваги вказану довідку як доказ, оскільки вона не є допустимим доказом неплатоспроможності підприємства і неможливості виконувати взяті на себе передбачені колективним договором зобов'язання по виплаті позивачці допомоги у зв'язку з виходом на пенсію. Підприємством не надано доказів фінансового положення підприємства.

Даних про те, що позивач ОСОБА_2 на протязі своєї трудової діяльності притягувалась до відповідальності за порушення трудової дисципліни - відповідач суду не надав і не заперечував проти сплати грошової допомоги з цих підстав.

Враховуючи, що на день написання заяви про звільнення керівництву підприємства було достовірно відомо про наявність у його працівника ОСОБА_2, передбаченого ст. 7-2 прикінцевих положень Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на достроковий вихід на пенсії за віком, і внаслідок цього про обґрунтованість її заяви про звільнення за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, що передбачено ст. 38 КЗпП України, яка не містить додаткових вимог для працівника для оформлення пенсії на день звернення із такою заявою, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Твердження представника відповідача про те, що позивачка при зверненні із вказаною заявою про звільнення не довела, що вона вийшла на пенсію є безпідставними, оскільки вказана норма ст. 38 КЗпП України такої умови для звільнення за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію не передбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.38 КЗпП України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ „Завод Південкабель", третя особа ОСОБА_3 про внесення змін до наказу та запису у трудовій книжці, виплату допомоги - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Завод «Південкабель» внести зміни до наказу № 172-к від 31.07.2014 р. про звільнення ОСОБА_2,а саме зазначити причину її звільнення -«ст.38 КЗпП України, за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію».

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Завод «Південкабель» у трудовій книжці ОСОБА_2 скасувати запис № 30 від 31.07.2014 р. «Звільнена за власним бажанням, ст.38 КЗпП України» та внести до запису № 30 від 31.07.2014 р. запис у графі №3: «Звільнена за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України».

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Завод «Південкабель» провести виплату ОСОБА_2 допомоги у зв'язку з виходом на пенсію у розмірі не менше 50% середньомісячної заробітної плати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -