Номер провадження 2/754/562/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ярошенко С.В.,

при секретарі Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач отримала від нього за договором позики 1 600 доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами у розмір 400 доларів США, строком до березня 2012 року, що підтверджується розпискою від 17.05.11 року. Повернення коштів передбачалося щомісячними платежами у розмірі 200 доларів США. 05.01.13 року за згодою сторін дію позики було продовжено на тих же умовах. Вказував, що відповідачем повернуто станом на момент звернення до суду 1 300 доларів США, решту до цього часу не повернуто. Крім того, просив стягнути на його користь судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що строк повернення позики не був передбачений.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 за договором позики 1 600 доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами у розмір 400 доларів США, строком до березня 2012 року, що підтверджується розпискою від 17.05.11 року. Повернення коштів передбачалося щомісячними платежами у розмірі 200 доларів США. 05.01.13 року за згодою сторін дію позики було продовжено та передбачено повернення решти коштів щомісячними платежами у розмірі 200 доларів США.

В судовому засіданні в позивачем надано оригінал розписки від 17.05.11 року про отримання відповідачем відповідної грошової суми.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення позивача до суду, за відповідачем існує заборгованість у розмірі 700 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.10.14 року становить 9 066,73 грн.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув суму позики на умовах визначених договором позики, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору та 500 грн. - витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 77, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 545, 611, 625, 1046-1050 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 9 066,73 грн. та судові витрати у сумі 743,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий