Справа № 755/8715/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі Ізвольській С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Киві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору.

У судовому засіданні до початку розгляду судом справи по суті позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити виконання ним обов'язків щодо здійснення платежів по кредиту та відсотків, передбачених оспорюваним кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що відповідач виставляє рахунки на оплату кредиту та відсотків, які встановлені на незаконних засадах, тому, у випадку задоволення позову та застосування судом двосторонньої реституції до наслідків недійсного договору, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення заяви з підстав її необґрунтованості, оскільки незрозуміло, яким чином невжиття судом тих заходів забезпечення позову, про як просить позивач, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним договору.

Вивчивши заяву, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Обов'язок зазначити докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, покладено на особу, яка подає заяву про забезпечення позову.

Види забезпечення позову, згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, мають бути співмірними із заявленими вимогами.

З матеріалів справи убачається, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним кредитного договору.

Відповідно положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язанні з його недійсністю.

Двостороння реституція полягає в тому, що кожна сторона недійсного правочину має повернути іншій стороні все, що вона одержала на його виконання.

Позивачем не надано доказів того, що невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання позивачем обов'язків щодо здійснення платежів по кредиту та відсотків, передбачених оспорюваним кредитним договором, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про визнання недійсним кредитного договору.

З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) N 12-рп/2010 від 28.04.2010р., суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання ними ухвали.

СУДДЯ: