Номер провадження 2/754/1145/15
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти В.О.

за участю секретаря - Слободянюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсною третейської угоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача та визнання недійсною третейської угоди. Позову заяву обґрунтовує тим, що 12.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 800003812. Відповідач керуючись п. 10.3 кредитного договору, вважаючи його третейською угодою у формі третейського застереження у договорі, звернувся до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує, що п. 10.3 кредитного договору не містить інформації про те, що зазначене положення договору є третейською угодою в розумінні ст. 12 ЗУ «Про третейські суди». Позивачу разом із договором не надавався регламент постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Позивач був позбавлений права на необхідну інформацію, достовірну та сучасну про продукцію. Правочин - третейська угода у формі третейського застереження у договорі міститься в п. 10.3 кредитного договору, вчинений позивачем під впливом істотної помилки щодо прав та обов'язків сторін договору в частині порядку вирішення спорів.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі з викладених підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила у задоволені позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2008 року між ЗАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 800003812. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 80000 доларів США, строком до 12.05.2028 року із сплатою 14,25 % річних, з метою частковою оплати вартості будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0553 га, на якій розташований вказаний будинок, які придбаваються позичальником у власність за договором купівлі-продажу, а позичальник приймає його на вказаних умовах.

З письмових матеріалів справи вбачається, що 09.09.2014 року Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» ухвалив рішення у справі за позовом ПАТ «Альфа - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 800003812 від 12.05.2008 року. За результатами розгляду, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа -Банк» заборгованість за кредитним договором № 800003812 від 12.05.2008 року, а саме: за кредитом - 871671 грн. 13 коп., по відсотках - 41065 грн. 49 коп., пеня - 23316 грн. 40 коп., судові витрати - витрати по сплаті третейського збору у сумі 400 грн.

З копії ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.12.2014 року вбачається, що за заявою ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09.09.2014 року по цивільній справі № 2330-9/796/14 третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 936053 грн. 02 коп., судові витрати - витрати по сплаті третейського збору у сумі 400 грн.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 6 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Проте вказана зміна була внесена на підставі ЗУ Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським суда від 03.02.2011 року, тобто після укладення вказаного кредитного договору.

Згідно положення ч.ч.1, 4 ст. 12 ЗУ «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Положенням ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, сторони за взаємною згодою передбачили у кредитному договорі третейське застереження.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З п. 10.1 кредитного договору вбачається, що позивач погоджується і підтверджує ознайомлення позичальника в письмовій формі із усіма умовами кредитування, які йому роз'яснені та зрозумілі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не був позбавлений права на необхідну інформацію, достовірну та сучасну про продукцію, а також укладення договору під впливом істотної помилки не знайшло своє підтвердження та спростовується письмовими матеріалами справи.

Доводи представника позивача про те, що позивачу разом із договором не надавався регламент постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» суд до уваги не приймає, враховуючи положення ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про третейські суди».

Крім того, суд звертає увагу на роз'яснення, що містяться у абз.4 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсною третейської угоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: