АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/282/2015р. Головуючий в І інстанції Черниш О.Л.
Категорія 27 Доповідач: Приходько Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року січня місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Приходько Л.А.
Суддів:Бездрабко В.О.П.
Кузнєцової О.А.
При секретарі:Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2014 року у справі

за поданням

головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про примусове входження до жилого приміщення ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И Л А:

24 листопада 2014 року заявник звернувся до суду із зазначеним поданням. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження ЄДРВП № 41104861, відкрите за виконавчим листом № 667/5959/13-ц виданим Комсомольським районним судом м. Херсона 26.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом на суму 1327514,74грн., яке входить до складу зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості на загальну суму 2367177,95грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 самостійно рішення суду не виконала та чинить перешкоди у виконанні рішення суду, що приводить до порушення законних інтересів стягувача, просив суд надати дозвіл на примусове входження до житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2014 року у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про примусове входження до жилого приміщення ОСОБА_5 - відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, посилаючись на порушення судом вимог закону, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити подання про примусове проникнення в повному обсязі.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Колпаков В.О. апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою надати дозвіл на примусове входження до будинку належного боржнику.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, у зв'язку з чим має право, зокрема, безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 5 вказаного Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження ЄДРВП №41104861, з примусового виконання виконавчого листа №667/5959/13-ц виданого Комсомольським районним судом м. Херсона 26.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом на суму 1327514,74грн., яке входить до складу зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості на загальну суму 2367177,95грн.

10.12.2013 року державним виконавцем, на підставі ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та запропоновано боржнику виконати його в самостійному порядку в строк до 17.12.2013р.

Рішення суду станом на 17.11.2014 не виконано.

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 зареєстровано житловий будинок за адресою: м. Херсон, АДРЕСА_1, який ОСОБА_5 передала в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

14.10.2014 та 06.11.2014 з метою опису майна, що є предметом іпотеки, та перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, проте провести виконавчі дії не вдалося у зв'язку з відсутністю боржника за вказаною адресою, та відсутністю доступу до будинку, про що складено відповідні акти державного виконавця (а.с. 2, 5). Про час та місце проведення виконавчих дій боржника було повідомлено належним чином (а.с. 3, 6).

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції виходив з того, що ст. 376 ЦПК України не передбачає вирішення судом питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи для проведення опису, оцінки та подальшої реалізації належного боржнику майна.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Звертаючись до суду із поданням про примусове входження до житла, яке належить боржнику ОСОБА_5 державний виконавець посилався на те, що боржник чинить перешкоди державному виконавцю при виконанні рішення суду, що виражається в умисному недопущені його до житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Херсон, АДРЕСА_1, і є предметом іпотеки банка стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що ускладнює здійснення ним виконавчих дій в порядку Закону України «Про виконавче провадження», а також унеможливлює виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, що 02 жовтня 2014 року та 14 жовтня 2014 року державним виконавцем на адресу ОСОБА_5 направлялися вимоги про забезпечення державному виконавцю вільного доступу до належного їй житлового будинку (а.с. 4, 7), які були отримані боржником у встановленому законом порядку (а.с.3,6). Проте, боржник доступ до будинку не надав, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Тобто, ОСОБА_5 чинила перешкоди у здійсненні державним виконавцем своїх обов'язків щодо виконання виконавчого документу шляхом входження до житла боржника з метою його опису та перевірки майнового стану боржника.

Отже, державний виконавець, у порядку визначеному законом звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Крім того, колегія суддів враховує також і те, що житло, в яке виконавець просить надати дозвіл на примусове входження боржником передано в іпотеку стягувачу, що також підтверджує можливість надання доступу до останнього.

Враховуючи вищезазначене, згідно п. 2, ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенню було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області задовольнити.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2014 року скасувати.

Подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській областіпро примусове проникнення до житла задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на примусове входження до житлового будинку за адресою: м. Херсон, АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки банку стягувача ПАТ «Райфайзен банк Аваль» та належить на праві власності ОСОБА_5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: