Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що в 1988р. було укладено шлюб між сторонами, який був розірваний в 1997р. Під час шлюбу за спільні кошти, шляхом сплати внесків до ЖБК сторони набули право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 71,7 кв.м., АДРЕСА_1. Вартість квартири на цей час становить 787539грн. Поділити це майно відповідачка відмовляється, а тому просив суд поділити спільне майно подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/ 2 частину квартири.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї статті - до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз»ясніє сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті -у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що дійсно за час зареєстрованого шлюбу між сторонами, ними було придбано у спільну сумісну власність подружжя квартиру АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на ОСОБА_1, але згідно з ст.ст. 60,61,68,70 СК України належить до спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Виходячи з того, що майно, набуте подружжям за час зареєстрованого шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності, при поділі цього майна, частки кожного з подружжя є рівними, а тому з врахуванням зазначених обставин та відсутності будь - яких заперечень з боку відповідачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 15,60,174, 218,223 ЦПК України, ст.ст. 60,61,68,70 СК України, ст. 372 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поділити майно, що є у спільній сумісній власності подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, залишивши у власності ОСОБА_2 1/ 2 частину вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3654 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова