Провадження № 2/263/85/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 січня 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Чертовій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3. Сімейні стосунки між сторонами припинені, і з 2010 року вони мешкають окремо. Малолітній син проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Дитина є інвалідом дитинства і потребує постійного лікування. Відповідач тривалий час не цікавився життям сина, не надавав матеріальної допомоги на його лікування. На теперішній час позивач планує виїхати з сином до Російської Федерації з метою оздоровлення дитини. У добровільному порядку відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон без поважних причин. У зв'язку з цим позивач просить суд надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3 на виїзд за межі України без згоди його батька до повноліття дитини.

У ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та зазначила, що, оскільки у даному конкретному випадку не існує обмежень або заборон, які унеможливлюють виїзд її сина за межі України для тимчасового перебування, просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд дитини - ОСОБА_3 - до Російської Федерації без згоди та супроводу його батька строком на три роки з дня винесення рішення суду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні присутні не були. Надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності. Наполягали на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі. Не заперечували проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутність сторін, заочно, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого 18 травня 2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 грудня 2010 року № 2-11560/2010 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та доходів до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до тимчасового посвідчення, виданого УПСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 призначена соціальна допомога, як інваліду дитинства та дитині-інваліду, у розмірі 949,00 гривень на термін з 01.09.2014 року по 25.03 2016 рік.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3 за кордон без згоди батька.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, ЦПК України , ст. 313 Цивільного Кодексу України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 154 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, у Російську Федерацію без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на три роки з моменту набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана в перебігу десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В Кулик