АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Прокуратура Солом'янського району м. Києва, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в м. Києвіпро відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 лютого 2012 року позивач передав працівникам УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві 15 купюр номінальною вартістю по 100 доларів США кожна для документування факту вимагання та отримання хабара експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3 В подальшому зазначені кошти були визнані речовими доказами у кримінальній справі, порушеній відносно ОСОБА_3 Постановою Солом'янського районного суду м. Києва 14 травня 2012 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368-4 КК України закрито, а грошові кошти в розмірі 1500 доларів США звернено в дохід держави. Вважаючи, що діями відповідача йому було завдано матеріальну шкоду, просив стягнути з останнього на свою користь в якості її відшкодування 17760 гривень, що еквівалентно сумі 1500 доларів США, з підстав, передбачених ст. 1173 ЦК України.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року

____________________________________________________

Справа № 2/752/1116/14

№ апеляційного провадження 22-ц/796/1757/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт посилається на ті обставини, що судом першої інстанції було встановлено факт передачі позивачем грошових коштів відповідачу для виконання службових завдань, але, незважаючи на це, суд дійшов помилкового висновку про правомірність дій останнього щодо неповернення цих коштів їх законному володільцю.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Також пояснили, що належним відповідачем по справі вважають саме Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в м. Києві.

Представник УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві - Ковальчук І.В. у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року залишити без змін. При цьому пояснив, що вказані грошові кошти дійсно передавалися працівникам Управління в якості речових доказів, проте після закриття кримінальної справи за постановою суду були звернуті в дохід держави, що унеможливлює їх повернення позивачу, як законному володільцю.

Представник Прокуратури м. Києва - Горіна Р.М. апеляційну скаргу просила відхилити і залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на ті обставини, що після закриття кримінальної справи, зазначені кошти були звернені в дохід держави за постановою суду, який розглядав кримінальну справу.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві - Гашинський Д.М. у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 рокузалишити без змін, посилаючись на те, що грошові кошти за постановою суду були звернені в дохід держави, після чого правомірно списані Головним управлінням з рахунків державного бюджету. Також пояснив, що вказані кошти можуть бути виплачені позивачу при наявності передбачених законом підстав.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 15 березня 2012 року позивач ОСОБА_2. звернувся до УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про факт вимагання експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США. Після цього, 19 лютого 2012 рокуОСОБА_2 передав працівникам УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві 15 купюр номінальною вартістю по 100 доларів США кожна, що підтверджується протоколом огляду коштів від 19 березня 2012 року (а.с. 9-14).

Також судом було встановлено, що 20 березня 2012 року зазначені грошові кошти були використані при здійсненні оперативно-розшукових заходів для документування фактичних даних вимагання та отримання хабара посадовою особою Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-4 КК України.

Постановою слідчого прокуратури Солом'янського району м. Києва від 30 березня 2012 року грошові кошти у розмірі 1500 доларів США - 15 купюр номінальною вартістю по 100 доларів США, були визнані речовими доказами у кримінальній справі № 59-2997 і передані на зберігання до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в м. Києві до вирішення справи по суті (а.с. 90-91).

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 14 травня 2012 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368-4 КК України закрито, а грошові кошти в розмірі 1500 доларів США були звернуті в дохід держави (а.с. 74-75).

7 липня 2012 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Солом'янським районним судом м. Києва на виконання постанови суду від 14 травня 2012 року в частині звернення в дохід держави грошових коштів у сумі 1500 доларів США(а.с. 93-95).

На підставі платіжного доручення в іноземній валюті № 5 від 20 серпня 2012 року Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в м. Києві зазначена сума грошових коштів перерахована в дохід держави (а.с. 88, 89, 92).

При апеляційному розгляді справи підтвердилися вказані обставини, які ніким з учасників процесу не заперечувалися.

Одночасно, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у випадку встановлення факту завдання позивачу діями відповідача шкоди, вона має відшкодовуватися на загальних підставах, передбачених ст. 1166 ЦК України, тобто за наявності протиправності діяння її заподіювача, причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням та вини останнього, а не на підставі положень ч. 1 ст. 1176 ЦК України, згідно з якими така шкода відшкодовується незалежно від вини посадових і службових осіб.

Судом при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди вірно враховано, що дії відповідача УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві у встановленому законом порядку протиправними визнані не були і їх протиправність позивачем не доведено.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність зі сторони відповідача неправомірних дій відносно ОСОБА_2, якими могла бути завдана матеріальна шкода.

Таким чином, судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює.

Суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві не приймалося рішення про визнання грошових коштів, переданих ОСОБА_2 для використання в оперативно-розшукових заходах, речовими доказами у кримінальній справі, та щодо звернення їх в дохід держави.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та бере до уваги, що УБОЗ ГУ МВС України в м. Києві не є юридичною особою, яка може нести матеріальну відповідальність.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства за наслідками розгляду кримінальної справи.

Вказане питання було вирішено постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 травня 2012 року за наслідками розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368-4 КК України.

З наведеного вбачається вірність висновку суду першої інстанції про пред'явлення позивачем позову до неналежного відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи та не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні вимог закону. Підстав до скасування рішення суду, передбачених ст. 309 ЦПК України, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а тому апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко