Справа № 580/142/15-ц
Номер провадження 2/580/102/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого -судді Стеценко В. А.,

при секретарі - Радковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок;

В С Т А Н О В И В:

Позивачки звернулися до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 7 жовтня 2014 року придбали в неї житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, вартість якого складає 50 000 грн. Цього ж дня ними було сплачено представнику ОСОБА_3 аванс, а 21.11.2014 року проведено повний розрахунок за вказаний будинок. В свою чергу ОСОБА_3 зобов'язалася нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, проте від даного обов'язку ухиляється, мотивуючи це відсутністю правовстановлюючого документа. Тому позивачки звернулися до суду та просили встановити факт належності ОСОБА_3 домогосподарства по АДРЕСА_1, визнати дійсним укладений між сторонами договір купівлі-продажу вказаного домогосподарства та визнати за ними право спільної сумісної власності на зазначене нерухоме майно .

В судове засідання позивачки не з"явилися, надали суду спільну заяву, в якій підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачка в судове засідання теж не з'явилася, в наданій суду заяві проти задоволення позову не заперечила.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

З паспортів (а.с. 4-5), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачками є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З розписок (а.с. 6-8), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 07.10.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було сплачено представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4 1 000 доларів США, що становило 14 000 грн. в якості авансу за будинок по АДРЕСА_1, вартість якого складала 50 000 грн. а 21.11.2014 року сплачено 36 000 грн., тобто проведено повний розрахунок за вказаний будинок.

З договору, будинкової книги, технічного паспорта (а.с. 9-14), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 05.08.1999 року, зареєстрованого в БТІ 06.08.1999 року належить будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. У вказаному будинку з 21.10.2014 року зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1

До складу домогосподарства входять: житловий будинок шлакобетонний, 1960 року побудови, загальною площею 80,3 кв.м., житловою - 42,4 кв.м., під літ. - "А", прибудова цегляна під літ - "А1", веранда дощата під літ - "а", веранда дощата під літ - "а1", сарай шлакоблочний під літ - "Б", сарай дерев'яний під літ - "В", літня кухня дерев'яна під літ - "Г", вбиральня дощата під літ - "Д", гараж цегляний під літ - "Е", огорожа дощата під літ. - "№ 1-2".

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами в 2014 році було укладено угоду купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, вартість якого визначено в сумі 50 000 грн. і 21.11.2014 року проведено повний розрахунок за продане майно. При цьому відповідачка зобов'язалася нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, проте від даного обов'язку ухилилася, мотивуючи це відсутністю правовстановлюючого документа, хоча і отримала кошти за продане майно та передала його позивачкам в натурі.

Вказані обставини були встановлені з матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно вимог ст. ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути суб'єктами права власності на підставах, не заборонених законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд враховує те, що позивачки підтримують свої вимоги, а відповідачка не заперечує проти їх задоволення, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 130, 209, 213 - 215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст. 220, 256, 316-317, 328, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок задовільнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 на праві приватної власності домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 до складу якого входять: житловий будинок шлакобетонний, 1960 року побудови, загальною площею 80,3 кв.м., житловою - 42,4 кв.м., під літ. - «А», прибудова цегляна під літ - «А1», веранда дощата під літ - «а», веранда дощата під літ - «а1», сарай шлакоблочний під літ - «Б», сарай дерев'яний під літ - «В», літня кухня дерев'яна під літ - «Г», вбиральня дощата під літ - «Д», гараж цегляний під літ - «Е», огорожа дощата під літ. - «№ 1-2».

Визнати дійсним укладений 7 жовтня 2014 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони договір купівлі-продажу домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою с. Павленкове Лебединського району Сумської області, мешканкою АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Павленкове Лебединського району Сумської області, мешканкою АДРЕСА_1 право спільної сумісної власності на домогосподарство, розташоване по АДРЕСА_1 до складу якого входять: житловий будинок шлакобетонний, 1960 року побудови, загальною площею 80,3 кв.м., житловою - 42,4 кв.м., під літ. - «А», прибудова цегляна під літ - «А1», веранда дощата під літ - «а», веранда дощата під літ - «а1», сарай шлакоблочний під літ - «Б», сарай дерев'яний під літ - «В», літня кухня дерев'яна під літ - «Г», вбиральня дощата під літ - «Д», гараж цегляний під літ - «Е», огорожа дощата під літ. - «№ 1-2».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк після отримання його копії.

Суддя : Стеценко В. А.