З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Зябрової О.Г.,
при секретарі - Селивоненко Б.В.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 як на частку у спільній власності подружжя та визнати за пощивачем право власності на дану квартиру вцілому. В обгрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що позивачка під час шлюбу разом зі своїм чоловіком вступила до Житлового кооперативу «Ореол-1» і 01.07.1992 року повністю сплатили пайові внески за дану квартиру. 16.09.2013р. її чоловік помер, не зареєструвавши право власності на квартиру. Рішенням суду від 03.09.2014р. було визнано право власності за позивачем на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не наддав, надав заяву про слухання справи за відсутності представника відповідача. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 06 квітня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 456.
Під час шлюбу чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_3 став членом житлового кооперативу «Ореол-1» та отримав квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за яку сплатив перший пайовий внесок 22.12.1986 року і 01 липня 1992 року повністю виплатив повну вартість даної квартири.
Згідно до вимог ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Таким чином, спірна квартира придбана подружжям під час шлюбу і являється спільним сумісним майном подружжя.
Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Що стосується позовних вимог позивача про визнання за нею права власності на дану квартиру вцілому, то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, оскільки питання про визнання права власності за позивачем на іншу половину спірної квартири вже було предметом розгляду у суді і з даного приводу існує судове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст.384 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 як частку в спільній власності подружжя.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий - суддя: Зяброва О.Г.

13.01.2015