АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/315/2015р. Головуючий у 1-й інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Категорія 41 Доповідач: Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 21 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Колісниченка А.Г., Капітан І.А.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому посилалася на ту обставину, що їй на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка придбана нею під час проведення прилюдних торгів. В квартирі зареєстрована та фактично проживає ОСОБА_2, яка є членом сім'ї попереднього власника квартири - ОСОБА_3 Реєстрація та фактичне проживання в квартирі відповідача перешкоджає їй вільно розпоряджатися майном. Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватися квартирою АДРЕСА_1 та усунути їй перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення звідти відповідача.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у визначених процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці по справі ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва від 16.07.2014 року (а.с.7), яке видано на підставі акта державного виконавця про проведені прилюдні торги від 15.07.2014 року. Попередні власником квартири був ОСОБА_3. Відповідно до довідки, виданої КП «Новокаховське ЖЕУ» у спірній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (а.с.9).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою неправильно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки вона не заявляла вимог щодо права користування відповідачем житловим приміщенням.

Проте, такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до пп.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення по справі нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою.

Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника.

Зазначені обставини та вимоги закону, які регулюють виниклі між сторонами правовідносини залишилися поза увагою суду першої інстанції, який помилково вважав, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, не звернувши увагу, що вимога ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом цілком відповідає змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на яку суд послався у своєму рішенні, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог.

Отже, у зв'язку з відсутністю договірних відносин з новим власником квартири та припиненням права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру відповідач втратила право користування цією квартирою, оскільки її права похідні від прав колишнього власника квартири, членом сім'ї якого вона була.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2014 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою та виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: