Справа № 345/1526/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1291/2015
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.

суддів: Соколовського В.М., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 13 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

27.04.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в період шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який знаходиться на її утриманні та виховонанні.

Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а сама вона не здатна в повній мірі забезпечити дитину всім необхідним, просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі по 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 600,00 гривень щомісячно, починаючи із 27.04.2015 року і до його повноліття, а також судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що він не в змозі сплачувати визначений судом розмір аліментів.

Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції взяв до уваги виключно пояснення позивачки та не прийняв його доводи про те, що він на даний час не працює, постійно перебуває в пошуках роботи, щоб мати засоби для існування свого та своєї дитини.

Вказує, що через скрутне матеріальне становище в нього виникла заборгованість за постачання газу, водо- та електропостачання, що відобразилося у відключенні даних послуг.

За час спільного проживання з позивачкою, він оформив на себе кредит для вирішення сімейних проблем, таким чином взяв на себе кредитні зобовязання перед фінансовою установою, які на даний час виконати не може.

Посилаючись на те, що він не відмовляється від виконання свого батьківського обовязку, однак визначений судом першої інстанції розмір аліментів є занадто великим, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання сина по 400 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав по вищенаведених мотивах.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялася.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

За змістом ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після припинення шлюбних відносин, дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач, як батько, зобовязаний утримувати малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

Оскільки відповідач не має постійної роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, судом обґрунтовано постановлено рішення про примусове стягнення аліментів та визначення їх розміру в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач є молодою працездатною особою, осіб, які перебувають на його утриманні, немає.

В засіданні апеляційного суду ствердив, що офіційно не працює, однак має тимчасові заробітки.

Таким чином, з врахуванням наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визначення розміру аліментів у сумі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апелянта про важке матеріальне становище через наявність кредитних зобовязань перед фінансовою установою належними доказами не підтверджено.

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано повно та всебічно і дано їм вірну правову оцінку.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, наведених апелянтом, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 13 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: В.М. Соколовський

Г.П. Мелінишин