АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/9862/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/552/к/15 суддя Ан О.В.
Категорія - 57 ( І ) Доповідач - Л.В. Михайлів
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що 26, 27 та 28 грудня 2012 року вона зверталась до магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 і який належить ФОП ОСОБА_1, де вирішила придбати прикраси, шляхом здачі та переробки своїх старих золотих виробів 585 проби на нові. Однак, завдяки маніпулюванням відповідача цифрами позивач вважає, що вона фактично втратила 5,95 г. свого золота (0,6 гр., 3,28гр., 2,61гр.) 585 проби на загальну суму 1 463,64 грн. Крім того, одне із отриманих від відповідача виробів, а саме браслет з замком-пластиною виявився без маркування проби та іменника і виявився не придатним для можливої подальшої переробки як золотого виробу, що суперечить вимогам закону. 15 січня 2013 року позивач звернулась до магазину відповідача з претензією з приводу невідповідності даних у виданих квитанціях і наявними виробами, а також відсутністю пробірного клейма на виробі, на що відповідач надіслав відповідь, відповідно до змісту якої всі розрахунки з позивачем проведено вірно.

Оскільки в досудовому порядку відповідач не бажає вирішити спір, позивач була вимушена звернутися до суду та просила суд: стягнути з відповідач на її користь 1 463,64 грн. - вартість втраченого золота 585 проби вагою 5,95 г., а також зобов'язати відповідача виконати за власний кошт роботу по подовженню золотого виробу - "браслет", без врахування замка, до довжини 16,5 см. та зобов'язати ОСОБА_1, як суб'єкта господарювання, здійснити відбиток іменника на виробі із золота - "браслет" із "замком-платиною". Крім того зазначила, що своїми діями відповідач завдав позивачу моральних страждань, що виразились у втраті нею віри у людську чесність і справедливість, у зв'язку з чим вона просить суд також стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду, яку вона визначила у розмірі 4 000 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ФОП ОСОБА_1, як суб'єкта господарювання, який виготовляє ювелірні та побутові вироби, здійснити відбиток іменника на виробі із золота "Браслет" з "замком-пластиною".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду в частині відмову у задоволенні позову з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема суд, визнаючи факт порушення ФОП ОСОБА_1 норм діючого законодавства, у зв'язку із продажем позивачеві золотого виробу "браслет з замком-пластиною" без іменника та відбитку клейма, безпідставно відмовив у задоволені позову позивача про відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягала не тільки в душевних стражданнях а і у образах, які нанесли позивачу відповідач та його співробітник.

Врахована судом першої інстанції квитанція про придбання позивачем у відповідача лому золота вагою - 6,5 гр. не може бути дійсною оскільки, позивач не придбавала у нього даного золота, що могло бути встановлено шляхом виклику та допиту, з цього приводу, у судовому засіданні свідка ОСОБА_5

Крім того, матеріали справи не містять доказів, а саме квитанцій, які б підтверджували здійснення повернення позивачу золота у кількості вказаній відповідачем у своїй відповіді на претензію від 29.01.2013р.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, рішення суду оскаржується апелянтом та її представником тільки в частині відмови в задоволені позову. В частині задоволення позову рішення суду апелянтом не оскаржується, а тому колегією суддів відповідно до ст.. 303 ЦПК України не переглядається.

Судом встановлено, що 26 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 який належить ФОП ОСОБА_1, з метою придбання прикрас, шляхом здачі та переробки своїх старих золотих виробів 585 проби на нові.

Відповідно до копії квитанції №00003326 від 26 грудня 2012 року, вбачається, що ФОП ОСОБА_1 прийняв від замовника лом із золота 583 проби вагою 2,94 г. та виготовив із нього золоті сережки 585 проби, масою 2,75 г., втрати у масі при виробництві 0,18 г., вартість робіт 343 грн., знижка 34 грн., всього до сплати за роботи із знижкою 309 грн. (а.с. 3);

27 грудня 2012 року ОСОБА_3 знову звернулась до магазину відповідача з метою придбання золотого ланцюга.

Відповідно до копії квитанції №00003342 від 27 грудня 2012 року, ФОП ОСОБА_1 прийняв від замовника лом із золота: 850 проби вагою 1,96 г., з перерахунком на 585 пробу - 2,84 г.; 583 проби вагою 16,42 г. з перерахунком на 585 пробу - 16,36 г.; 585 проби - 11,38 г., всього 30,58 г. золота 585 проби та виготовив із нього золотий ланцюг 585 проби, масою 23,74 г., втрати у масі при виробництві 1,78 г., вартість робіт 850 грн., знижка 85 грн., всього до сплати за роботи із знижкою 765 грн. (а.с. 3).

28 грудня 2012 року ОСОБА_3 знову звернулась до магазину відповідача з метою замовлення браслету з золота, шляхом здачі та переробки лому з золота.

Відповідно до копії квитанції №00003363 від 28 грудня 2012 року, ФОП ОСОБА_1 прийняв від замовника лом із золота 585 проби вагою 5,06 г. і 3,22 г. всього - 8, 28 г., виготовивши із нього золотий браслет, масою 7,70 г., втрати у масі при виробництві 0,58 г., вартість робіт 420 грн., знижка 42 грн., всього до сплати за роботи із знижкою 378 грн. (а.с. 4);

В цей же день позивач замовила у ФОП ОСОБА_1 "замок -пластину" до браслету.

Відповідно до копії квитанції №РМ000172 від 14 січня 2013 року, ФОП ОСОБА_1 прийняв від замовника браслет із золота 583 проби вагою 7,70 г. та 4,95 г. лому золота 585 проби і замінив на браслеті замок карабін і щічки на замок-пластину, маса якої 4,79 г., різниця ваги 0,16 г., вартість робіт 130 грн., знижка 26 грн., всього до сплати за роботи із знижкою 104 грн. (а.с. 4).

Відповідно до копії штрих кодів з проведених ФОП ОСОБА_1 касових операцій 26, 27, 28 грудня 2012 року та етикетки із золотих виробів магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", згідно змісту яких позивач отримав вироблені на замовлення:

-браслет золотий 585 проби, чистою вагою 9,21 г., з втратами 9,9 г., розміром 20,50, ціна роботи 420 грн., ціною виробу 3 588 грн.;

- ланцюг золотий 585 проби, чистою вагою 23,74 г., з втратами 25,52 г., розміром 55, ціна роботи 850 грн., ціною виробу 9 016 грн.;

-сережки золоті 585 проби, чистою вагою 2,75 г., з втратами 2,93 г., ціна роботи 343 грн., ціною виробу 1 281грн. (а.с. 5);

Ніяких претензій під час неодноразової прийняття роботи позивач не висловлювала та в повному обсязі оплачувала їх.

Лише 15 січня 2013 року позивач звернулась до магазину відповідача з претензією з приводу невідповідності даних у виданих квитанціях і наявними виробами, а також відсутністю пробірного клейма на виробі.

29 січня 2013 року відповідач надіслав відповідь за претензію позивача, відповідно до змісту якої всі розрахунки з позивачем проведено вірно та зазначено, що у зв'язку з відмовою позивача оплатити виготовлення нового замка на браслет, замовнику повертається зданий лом золота 585 проби - 11,56 г., та вартість робіт із знижкою 378 грн.. претензій до приймальниці є безпідставними (а.с. 6)

Відповідно до копії квитанції №РМ000172 від 14 січня 2013 року для внутрішнього розрахунку, відповідно до змісту якої ФОП ОСОБА_1 прийняв від замовника браслет із золота 583 проби вагою 7,70 г. та 4,95 г. лому золота 585 проби, який складається зі лому вагою 3,28 г., та замка карабіну, щічки вагою 1,67 г., і здійснив ремонт браслету шляхом заміни замка карабін і щічок на замок-пластину, маса якої 4,79 г., різниця ваги 0,16 г., нова вага браслету з золота 585 проби 10,46 г., вартість робіт 130 грн., знижка 26 грн., всього до сплати за роботи із знижкою 104 грн. Замовнику повернуто 0,16 г золота 585 проби (а.с.23 ).

Підставою для звернення до суду, стало твердження позивача, що відповідач своїми неправомірними діями, а саме маніпулюванням цифрами завдав позивачу втрат, оскільки вона фактично втратила 5,95 г. свого золота (0,6 гр., 3,28гр., 2,61гр.) 585 проби на загальну суму 1 463,64 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання здійснити відбиток іменника, суд першої інстанції виходив із визнання відповідачем позову у цій частині, відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58, ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як встановлено в суді першої та не спростовано, в суді апеляційної інстанції позивачем не надано доказів які підтверджували, порушення її законних прав та інтересу відповідачем.

Натомість як підтверджено наявними матеріалами справи при виготовленні та ремонті дорогоцінних металів відповідачем дотримано вимоги Закону України "Про захист прав споживачів", "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними"; Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994 року №313, Переліку платних побутових послуг, на провадження діяльності з надання яких придбавається торговий патент, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1258.

Позивач не однократно зверталась до відповідача з метою переробки своїх золотих виробів, та приймала роботу відповідача без застережень та претензій.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на цивільний захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Оскільки позивачем не доведено неналежне виконання робіт з виготовлення золотих виробів відповідачем, то підстав для покладення на останнього відповідальності з відшкодування моральної шкоди відсутні.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що встановлення судом першої інстанції факту порушення її права в частині ст..1 Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними", відповідно до якої суб'єкти господарювання, які виготовляють ювелірні та побутові вироби з дорогоцінних металів, зобов'язані мати іменник, відбиток якого проставляється виготовлювачем або за його дорученням державною установою пробірного контролю на всіх виробах, що є підставою для відшкодування позивачу спричиненої моральної шкоди, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначені правовідносини, хоча і регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" однак не передбачають відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення матеріальних прав позивача, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме квитанціями для внутрішнього розрахунку. (а.с. 3-5)

Не погоджуючись з зазначеними документами, ОСОБА_3 не надала суду, в установленому законом порядку, належних та допустимих доказів на спростування їх достовірностей.

Отже, вирішуючи спір та оцінюючи докази, надані сторонами, суд першої інстанції з врахуванням обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи ж апеляційної скарги позивача щодо неповного дослідження матеріалів справи та оцінки доказів необґрунтовані й правильності висновків суду першої інстанції жодним чином не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: