Справа № 361/9785/14-ц
Провадження № 2/361/316/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
У грудні 2014 року ПрАТ "Просто-страхування" звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 2505,17 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.02.2013 року у м. Києві на перехресті вулиць Панаса Мирного та Копиленка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ауді А6 реєстраційний номер НОМЕР_4, яким керувала ОСОБА_3 та застрахованого транспортного засобу "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.
На час дорожньо-транспортної події між товариством та ТОВ "Оптіма-Лізинг" був укладений поліс № АВ/7963719 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким застраховано відповідальність власника транспортного засобу "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_2
12.04.2013 року ОСОБА_3 звернулася до товариства із заявою про виплату страхового відшкодування.
Враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 всупереч ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди не звертався, товариство після виплати страхового відшкодування змушене звернутися до суду із даним позовом.
У судове засідання представник позивача Брусника А.М. не з'явився, подав заяву про розгляд даної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України також передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом встановлено, що 13.02.2013 року у м. Києві на перехресті вулиць Панаса Мирного та Копиленка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ауді А6 реєстраційний номер НОМЕР_4, яким керувала ОСОБА_3 та автомобіля "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань - чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
З матеріалів справи вбачається, що на час дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та ТОВ "Оптіма-Лізинг" власником автомобіля "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_2 був укладений поліс № АВ/7963719 обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів.
15.02.2013року учасник ДТП ОСОБА_3 звернулася до позивача із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.
12.04.2013 року ОСОБА_3 подала до позивача заяву про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, а зобов'язання невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу передбачене пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 вищезазначеного закону.
Правовою позицією ВСУ викладеною у справі № 6-1цс14 від 12 лютого 2014 року, встановлено, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Так, при розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що відповідач свого обов'язку щодо невідкладеного направлення повідомлення про настання ДТП, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди та письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав. Будь-яких заперечень по суті даного позову стороною відповідача надано не було. На думку суду, позивач має право регресної вимоги до відповідача про стягнення суми фактично сплаченого страхового відшкодування, що підлягає задоволенню. За таких обставин, саме відповідач зобов'язаний був повідомити страховика про настання ДТП.
Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"№ 6 від 27 березня 1992 р. ( в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд приходить до вимог ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З цих підстав, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача судового збору в розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко