Справа № 360/1547/14-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А.М.
Провадження № 22-ц/780/4539/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 1 02.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Савченко С.І.,
при секретарі:Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_8 про припинення права на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_8 про припинення права на частку у спільному майні.

В обґрунтування позову зазначали, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2012 року та від 20 серпня 2013 року ОСОБА_6 є власником 1/6 частини, ОСОБА_7 - 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 власником 1/12 частини вказаного житлового будинку є відповідачка ОСОБА_5, а власником іншої ? частини будинку - третя особа по справі - ОСОБА_8

Оскільки між сторонами склались вкрай неприязнені стосунки, що унеможливлює їх спільне користування та володіння спірним майном, а частка відповідачки в будинку є незначною і житлом вона забезпечена, так як має квартиру в м.Києві, то просили припинити право власності ОСОБА_5 на 1/12 частину вказаного будинку, стягнути з них на користь відповідачки компенсацію вартості 1/12 частини будинку у розмірі 23 894 грн., визнати за ОСОБА_6 і ОСОБА_7 право власності на спірний будинок, по 1/24 частці за кожною.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості 1/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, у розмірі 23 894 грн., які розміщені на депозитному рахунку Бородянського районного суду Київської області.

Визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право власності, по 1/24 частці за кожною, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що належна відповідачці ОСОБА_5 частка в будинку є незначною (5,925 кв.м.) і згідно висновку експерта не може бути виділена в натурі, відповідачка має інше житло, проживає в АДРЕСА_2 (а.с.162), тобто припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, а позивачі попереднього внесли вартість цієї частки на депозитний рахунок суду, отже є всі підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2012 року та від 20 серпня 2013 року позивачка ОСОБА_6 є власником 1/6 частини, ОСОБА_7 - 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 власником 1/12 частини вказаного житлового будинку є відповідачка ОСОБА_5, а власником іншої ? частини будинку - третя особа по справі - ОСОБА_8 (а.с.6-21,126-130,137 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.209-210 т.1) та визнається сторонами, земельна ділянка, на якій знаходиться вказаний будинок не приватизована.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 17 квітня 2015 року дійсна (ринкова) вартість вищезазначеного будинковолодіння в цінах на момент проведення експертного дослідження складає 626 618 грн., в тому числі: вартість земельної ділянки площею 2036 кв.м, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, становить 339 890 грн., вартість земельних поліпшень (узаконених будівель і споруд), що входять до складу будинковолодіння і припадають на житловий будинок «А», становить 286 728 грн., вартість 1/12 частини узаконених будівель і споруд складає 23 894 грн. Поділити або виділити в натурі 1/12 частину будинку від загальної площі будинку шляхом проведення реконструкції (перепланування і переобладнання) приміщень існуючого житлового будинку з метою влаштування ізольованої квартири згідно ідеальної долі ОСОБА_5 (5,925 кв.м.), у відповідності до вимог нормативних документів не можливо (а.с.227-248 т.1).

Відповідно до квитанцій від 29 вересня 2014 року та 16 червня 2015 року позивачем внесено на депозитний рахунок Бородянського районного суду кошти в сумі відповідно 1182 грн. та 22 712 грн., а всього - 23 894 грн. (а.с.110 т.1, 21 т.2).

Згідно із ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім»ї вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об»єкта, який є спільним майном.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином, установивши, що частка майна відповідачки у спільній власності є незначною та становить 1/12 частину (5,925 кв.м.) будинку, яку поділити або виділити в натурі від загальної площі будинку не можливо, спільне володіння та користування сторонами є неможливим, оскільки між ними склалися неприязні стосунки (обставини встановлені рішенням Дніпровського райсуду від 25 грудня 2013 року), постійно виникають спори щодо користування будинком, а позивачами внесено на депозитний рахунок вартість частки відповідачки, суд першої інстанції дійшов вірного по суті та обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно необхідності збільшення частки відповідачки, у зв»язку з виконанням нею робіт по відновленню даху спірного будинку на думку колегії суддів при розгляді даної справи не заслуговуют на увагу, оскільки будь-яких зустрічних позовних вимог з цього приводу відповідачем не заявлялося, доказів, що виконання даних робіт було проведено за згодою інших співвласників суду надано не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія, відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає, що докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.М.Верланов

С.І.Савченко