АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2268/15 Головуючий 1 інст. - Олізаренко С.М.
Справа № 646/855/13-ц Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Пшенічної Л.В., Івах А.П.

за участю секретаря - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Південна залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Основ'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління»

на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року за по справі за позовом державного підприємства «Південна залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Основ'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» до ОСОБА_1, треті особи - Харківська міська рада, ОСОБА_2, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та здійснення самочинного будівництва,-

встановила:

У лютому 2013 року державне підприємство «Південна залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Основ'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» (далі - ДП «Південна залізниця») звернулось з позовом в якому просило визнати прибудову збудовану ОСОБА_1 самочинним будівництвом та зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільної прибудови та огорожі навколо неї.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на балансі позивача знаходиться частина нежитлової будівлі - майстерня водопостачання за адресою: АДРЕСА_1, розташована на земельній ділянці наданої залізниці у постійне користування згідно державного акту ХР-39-01-001837 від 23.12.1998 року.

Частину цього приміщення площею 18 кв. м., що не перебуває на балансі позивача, займає відповідач згідно ордеру № 1176 виданого 24.06.1958 року його матері, померлої у 2002 році.

У грудні 2009 року позивачем було проведено обстеження цього приміщення та встановлено самовільно збудовану двоповерхову прибудову поряд з залізничною колією. Правовстановлюючі документи на цю прибудову відсутні.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про приватизацію цього приміщення було відмовлено з підстав відсутності відомостей про його проживання у цьому приміщенні, відсутності договору найму та особистого рахунку.

ОСОБА_1 самовільно захоплена земельна ділянка навколо цієї прибудови та встановлена огорожа.

Збудовані відповідачем споруди перешкоджають позивачу у здійсненні господарської діяльності.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення огорожі у вигляді воріт, що встановлені відповідачем біля кімнати № 2. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Південна залізниця» просить рішення суду першої інстанції змінити задовольнивши позовні вимоги повністю.

Скарга містить посилання на те, що судом не враховані правила ст.ст. 68, 112 ЗК України, якими визначені землі залізничного транспорту та охоронні зони.

Відповідачем було визнано, що спірна прибудова є самовільно але суд не взявши до уваги надані позивачем докази, визнав, що справа інших осіб відповідачем не порушені.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вимогами про знесення самочинного будівництва має право заявити до суду відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

При цьому судом було встановлено, що спірна прибудова є самочинним будівництвом, вона розташована на земельній ділянці відведеній у користування позивачу і збудована за життя матері відповідача ОСОБА_3

Суд визнав не доведеним, що огорожа навколо будинку та ворота біля кімнати № 9 прибудови встановлені саме відповідачем.

При цьому судом зазначено, що позивачем не надано доказів того, що спірною прибудовою порушено права чи інтереси інших осіб.

Погоджуючись з висновком суду про часткове задоволення позовних вимог судова колегія бере до уваги наступне.

За правилами ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Таким чином не тільки власник земельної ділянки може звернутись до суду з таким позовом, а і користувач у разі порушення самочинним будівництвом його права.

При цьому зобов'язати знести об'єкт самочинного будівництва можливо лише особу, яка його здійснила.

ОСОБА_1 заперечував проти того, що самочинне будівництво прибудови та огорожі навколо неї здійснено ним, посилаючись на те, що це зроблено його матір'ю, яка і користувалась житловим приміщенням площею 18 кв. м. у будівлі в іншій частині належної позивачу.

Оскільки будь-яких доказів того, що спірні споруди самочинно побудовані відповідачем суду надано не було. Підстав для зобов'язання ОСОБА_1 знести їх відсутні.

Та обставина, що ОСОБА_1 на час розгляду справи фактично користується приміщеннями прибудови на висновки суду не впливає.

Посилання позовної заяви та апеляційної скарги на те, що спірні споруди перешкоджають у здійсненні господарської діяльності не можуть буди взяті до уваги, оскільки ОСОБА_1 не може бути відповідачем за цими вимогами.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: