АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/6562/15 Головуючий 1 інстанції
Справа №630/358/15-ц ОСОБА_1
Категорія: інші. Доповідач Міненкова Н.О
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Міненкової Н.О.

суддів Кругової С.С.,Зазулинської Т.П.

за участю секретаря Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу «Люботинський навчально виховний комплекс( дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат 1-111 ступенів) Харківської обласної ради на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 30 липня 2015 року у цивільній справі за позовом заступника прокурора Харківської області Безбородова Є.М. і інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2 до Комунального закладу «Люботинський навчально виховний комплекс( дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат 1-111 ступенів) Харківської обласної ради про забовязання проведення перерахунку одноразової допомоги та її сплати, -

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року до суду звернувся заступник прокурора Харківської області в інтересах ОСОБА_2 до відповідача з вищевказаними позовними вимогами.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в серпні 2014 року ОСОБА_2 закінчила навчання в комунальному закладі « Люботинсткий навчально виховний комплекс» Харківської обласної ради та вступила до Харківського професійного ліцею швейного та хутрового виробництва. Після закінчення комунального закладу ОСОБА_2 на підставі ч.7.ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» мала право на забезпечення за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, яка повинна складати відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» суму 1218 грн. А тому розмір одноразової допомоги, яку повинен був виплатити начальний заклад повинен був складати 7308 грн., а не суму 59,20 грн, яка була фактично виплачена. Просив зобовязати Комунального закладу «Люботинський навчально виховний комплекс( дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат 1-111 ступенів) Харківської обласної ради провести перерахунок та виплатити одноразову допомогу ОСОБА_3 в сумі 7248,80 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував, та в письмових запереченнях від 02.06.2015 року та пояснювали, що Люботинський НВК є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, а Департамент науку і рсвіти Харківсткої обласної адміністрації є розпорядником бюджетних коштів вищого рівня. У звязку з чим адміністрація Люботинського НВК не приймає самостійних рішень щодо розрахунків по виплаті одноразової допомоги випускникам закладу. Крім того, при закладенні кошторису на 2014 рік вони користувалися п. 13 постанови КМУ №-226 від 05.04.1994 року « про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування, яким визначено, що дітям сиротам і дітям позбавленим батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально виховних та вищих навчальних закладах, перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, мякий інвентар і обладнання на суму не менш як 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян( 680 грн.) та одноразова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів( з 1 січня 2015 року для дітей віком до 18 років 7116, для працездатних осіб 7308 грн. Тобто, зміни внесені лише у разі працевлаштування випускника. Також зазначили, що при вступі до іншого навчального закладу ОСОБА_2 набула права на мінімальний стандарт щомісячного утримання, який передбачає:

-зарахування на повне державне утримання;

-забезпечення безоплатно в період навчання до 23 років або до закінчення навчального закладу продуктами харчування, одягом, взуттям і мяким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл інтернатів.

З цих підстав просили в позові відмовити.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 30 липня 2015 року позовні вимоги задоволенні.

Не погодився з рішенням представник апелянта й у апеляційній скарзі просить рішення скасувати як незаконне. Посилається на те, що судом не дана оцінка порядку фінансування комунального закладу, а саме те, що п.18 ч.1 ст.21 Бюджетного Кодексу України передбачено, що головні розпорядники бюджетних коштів бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до ст. 22 БК отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень. Головний розпорядник місцевого бюджету розробляє плани діяльності, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у рішенні, отримує бюджетні призначення, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює управління бюджетними коштами, внутрішній контроль за повнотою надходжень, організацію та ведення бухгалтерського обліку і т.і.

Вважають, що судом помилково зроблено висновок про застосування норми ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у випадках вступу випускника до навчального закладу та вважають, що таке право ці діти можуть отримати лише у разі їхнього працевлаштування та позбавляються права на повне утримання з боку держави.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши учасників судового процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-3 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» №-2342-ІУ від 13 січня 2005 року( далі Закон) право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 за наказом №- 32 від 09.07.2008 року була зарахована до списку вихованців 6 класу до Люботинської загальноосвітньої школи інтернат для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.( а.с.8). За наказом №-4 від 30.08.2014 року була відрахована з цього навчального закладу у звязку із закінченням 11 класу та вступом на навчання( а.с.9). Згідно з довідкою Харківського професійного ліцею швейного і хутрового виробництва ОСОБА_2 поступила на навчання в Харківський професійний ліцей швейного і хутрового виробництва з 01.09. по 30.01.2016 року( а.с.17).

При вступі до навчального закладу ОСОБА_2 набула права на мінімальний стандарт щомісячного утримання, а саме: забезпечення безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і мяким інвентарем.

Відповідно до ст.ст. 25 та 39-9 вищезазначеного Закону виплати проводяться у випадках: працевлаштування випускника , або продовження навчання в інших навчальних закладах, а порядок відшкодування затверджується Кабінетом Міністрів України.

В п. 3 прикінцевих положень Закону доручено Кабінету Міністрів України

- привести свої нормативно правові акти у відповідність із цим Законом;

-забезпечити приведення Міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно правових актів у відповідність із цим Законом.

Статтею 27 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік від 28.12.2014 року №-80-УІІІ встановлено порядок розподілу освітньої субвенції між місцевими бюджетами за формулою в якій враховані додаткові асигнування на плановий бюджетний період на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів дітям сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, що перебували під опікою або на повному державному утриманні, під час працевлаштування їх після закінчення навчального закладу.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не врахував, що згідно з п.6.6.,6.7. розділу УІ Статуту Люботинського НВК фінансування установи здійснюється за рахунок обласного бюджету. Основним плановим документом, який надає повноваження закладу щодо отримання доходів і здійснення видатків, визначає обсяг і спрямування коштів для виконання закладом своїх функцій та досягнення цілей, визначених на рік відповідно до бюджетних призначень, є кошторис закладу, який затверджується Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації.

Відповідно до додатку 2 рішення Харківської обласної ради від 15.01.2015 року №-1145-УІ «Про обласний бюджет на 2015 рік» головним розпорядником коштів, передбачених видатками обласного бюджету на 2015 рік на діяльність загальноосвітніх шкіл інтернатів, визначено Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації.( а.с. 125).

Департамент науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації до участі у справі не був залучений, хоча в письмових запереченнях представник відповідача 02.06.2015 року посилався на те, що Люботинський НВК не приймає самостійно рішення щодо розрахунку по виплаті одноразової допомоги.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,317,319 ЦПК України судова колегія,-

Р І Ш Е Н Н Я:

Апеляційну скаргу Комунального закладу «Люботинський навчально виховний комплекс( дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа інтернат 1-111 ступенів) Харківської обласної ради задовольнити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 30 липня 2015 року скасувати.

Відмовити заступнику прокурора Харківської області Безбородову Є.М. в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -