Справа № 296/4917/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Сингаївського О. П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося КП Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 9 Житомирської міської ради із вказаним позовом, в якому його представник зазначив, що ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується послугами позивача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Всупереч вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги і Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992, відповідач не розраховується за отримані житлово-комунальні послуги, в звязку з чим у нього за період з 01.04.2012 по 31.03.2015 виникла заборгованість в сумі 3 345,75 грн.

З підстав стягнення вказаної заборгованості КП "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради змушене звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, в якій зазначив, що позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, від його представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності та про не визнання позовних вимог. Представник відповідача просить суд при вирішення справи застосувати строк позовної давності, який пропущений позивачем не з поважних причин.

За викладених обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується послугами позивача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначений будинок перебуває на балансі позивача КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради та ним обслуговується.

Позивач надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території, а саме прибирання території та будинку, обслуговування технічних та електромереж, димовентиляційних каналів, ремонт конструктивних елементів, освітлення місць загального користування у відповідності до рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.05.2013 за № 202 та від 10.09.2013 за № 433. Відповідач є споживачем послуг позивача, оскільки проживає у квартирі в будинку, що обслуговується КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України, зобовязання можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово-комуналні послуги споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 20 вказаного Закону закріплено, що споживач зобовязаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналоігчіний обовязок власника квартири у багатоквартирному будинку, як споживача, закрціплений і у п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992.

Цивільний кодекс України, Закон України Про житлово-комунальні послуги та Правила користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків є актами цивільного законодавства. Отже, в контексті ч.3 ст.11 ЦК України обовязок відповідача оплачувати послуги позивача, закріплений у вказаних актах і має виконуватися належним чином у відповідності до ст.526 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог законодавства не сплачує за послуги позивача, внаслідок чого у нього за період з 01.04.2012 по 31.03.2015 виникла заборгованість в сумі 3 345,75 грн. Невиконання відповідачем покладених на нього обовязків порушує права позивача на своєчасне отримання плати за надані ним послуги.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтереси.

Відповідач та його представник, не визнаючи позовні вимоги, просять застосувати позовну давність до всіх позовних вимог КП «ВЖРЕП № 11» Житомирської міської ради.

Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із даним позовом лише 28 квітня 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, який передставник позивача не просив поновити.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем пропущено трирічну позовну давність щодо стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.04.2012 по 31.03.2015.

Враховуючи наведені обставини, суд відмоляє у задоволенні позову з огляду на пропуск позивачем, встановленого законом строку для пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у звязку із пропуском строку позовної давності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. П. Сингаївський