Справа № 487/4805/13-ц
Провадження № 2/487/19/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Сочивко І.О., відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В

31.05.2013 року ПАТ " Акцент-Банк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що 21.08.2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №АВ3ХRС23080021, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 8531,12грн. зі сплатою 12,0% за рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Але відповідач не дотримувався строків погашення заборгованості за кредитним договором, тому станом на 25.04.2013 року утворилась заборгованість, яка становить 243108,01грн, в тому числі:

- 8346,41грн. - заборгованість за кредитом;

- 1627,27грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 5374,60грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 215706,97грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 11552,76грн. - штраф (процентна складова);

Оскільки відповідач не виконує належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з нього зазначену заборгованість.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив та просив остаточно стягнути із відповідачки 305078 грн.56 коп.заборгованості по сплаті кредиту. В подальшому представник позивача в судове засідання не з*явився , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що кредитний договір із Банком відповідачка не укладала , грошові кошти від банку не отримувала, заяву позичальника від 21.08.2008 року вона не підписувала, а тому вважає , що від її імені договір було укладено іншою особою. Посилаючись на вищевикладене просила відмовити в задоволені позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок судово-почеркознавчої експертизи та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так , в матеріалах справи міститься оригінал заяви позичальника - договір №АВ3ХRС23080021, від 21.08.2008року , відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 8531,12грн. зі сплатою 12,0% за рік на придбання товару , а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Оскільки відповідач не виконувала належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 27.02.2014р. Утоврилась заборгованість у сумі 305078грн.56 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ст. 1046 ЦК України договір кредиту є укладеним з моменту передачі грошових коштів, або речей.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 17.12.2014року № 1223, проведеної Миколаївсим відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_1 у графі "підпис" заяви позичальника від 21.08.2008 року , укладеного між ЗАТ "А-Баен" та ОСОБА_1 виконаний не самою ОСОБА_1, а іншою особою.

Цифровий запис "21.08.2008" у графі заяви позичальника від 21.08.2008 року, укладеного між ЗАТ "А-Банк" та ОСОБА_1 виконаний не самою ОСОБА_1, а іншою особою.

За таких підстав важати, що між сторонами досягнуто всіх істотних умов щодо порядку видачі кредиту, порядку погашення кредиту, способу забезпечення повернення кредиту, відповідальність сторін у суду не має .

Не надано також Банком й інших документів, на підтвердження укладення договору, які б підтверджували передачу позикодавцем позичальнику визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, зокрема платіжне доручення банку, рахунок - фактура на товар тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведені обставини,суд вважає, що Банком не доведено, а з наданих банком доказів неможливо встановити факт вчинення кредитного договору та його зміст.

За таких підстав у задоволенні позову Банку слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 ГПК України.

Суддя Павлова Ж.П.