_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1313/16
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16 грудня 2016 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість, що випливає з укладеного між сторонами договору позики.

23.10.2015 року було відкрито провадження у справі.

У наступному, 15.12.2015 року, позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, у якій вказувала на неналежне виконання відповідачем його грошових зобовязань перед позивачем та його скрутний матеріальний стан, і з такого просила суд накласти арешт на все майно, та зокрема, на нежитлову будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 95/33, та рухоме майно, автомобілі «Мазда-3» та «ГАЗ 4301», накласти арешт на банківський рахунок №2850, що відкрито на імя відповідача як приватного підприємця.

В обґрунтування таких вимог позивач вказувала на те, що за обставинами позову відповідач може вжити заходів щодо відчуження зазначеного майна, за рахунок якого може бути задоволено вимоги позивача у разі ухвалення судом можливого рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/13698/15-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, заявляючи клопотання про забезпечення позову позивач виходить з того, що на час вирішення справи все майно, що належить відповідачу, та зокрема нерухоме майно, нежитлова будівля за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 95/33, та рухоме майно, автомобілі «Мазда-3» та «ГАЗ 4301», а також банківський рахунок №2850, належить відповідачу у справі, а його вартість співрозмірна до заявлених вимог, а також з того, що існує реальна загроза відчуження такого майна та утруднення через таке виконання можливого рішення суду про задоволення позову, однак актуальних та вичерпних відомостей про приналежність зазначеного майна, про його вартість та про підстави вважати, що відповідач може вжити зазначених заходів ухилення від виконання можливого рішення у справі до матеріалів справи чи клопотання не долучено.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прохоров П. А.