Справа № 159/7368/14-ц
Провадження № 2/159/141/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 13 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Конашук М.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини,

в с т а н о в и в:

10 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання. Вимоги мотивувала тим, що дитина є повнолітньою, проживає з нею, навчається на денній формі вищого учбового закладу і потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу.

22 грудня 2014 року до суду звернулася ОСОБА_1 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та подала зустрічний позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої непрацездатної дитини. Такі вимоги обґрунтувала тим, що є інвалідом з дитинства І групи, непрацездатна та потребує матеріальної допомоги, значних коштів на лікування. Просила стягувати з відповідача 700 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлений позов у повному обсязі, пояснила, що дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з нею. Дочка ОСОБА_4 навчається, потребує матеріального забезпечення, а відповідач працездатний, має можливість і повинен надавати матеріальну допомогу дітям.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав частково - на сплату аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно, позов третьої особи ОСОБА_1 також визнав частково - на сплату аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно. Пояснив, що завжди в міру можливостей допомагав дітям, не відмовляється допомагати й надалі, але щомісячний заробіток складає 1300грн. і відповідно сплачувати аліменти у визначених позивачем та третьою особою розмірах не має змоги. Крім того, проживає з матір'ю пенсіонером та фактично має нову сім'ю.

Заслухавши, пояснення позивача і відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 до жовтня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Такі обставини встановлено на підставі копій свідоцтва про розірвання шлюбу серії, НОМЕР_1 від 05 жовтня 2004 року, повторних свідоцтв про народження серії НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданих 20 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції (а.с. 9, 4).

ОСОБА_4 згідно із довідкою про склад сім'ї (а.с.7) проживає разом з позивачем та, як убачається з довідки філологічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка від 06 листопада 2014 року, є студенткою третього курсу денного відділення цього навчального закладу (а.с.5).

Згідно зі статтею 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Встановлені обставини вказують на те, що позивач ОСОБА_1 має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка навчається, до досягнення нею двадцяти трьох років.

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_1 згідно із посвідченням серії НОМЕР_4, виданим 07 листопада 2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області, є інвалідом дитинства першої групи (а.с.9). У зв'язку із хворобою проходить курси реабілітації (а.с. 36-42).

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Таким чином, третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_1 має право на стягнення з батька відповідача ОСОБА_2 аліментів на своє утримання.

За змістом як статті 199, так і статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються або є непрацездатними, за умови, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

З довідок про доходи, виданих 07 листопада 2014 року та 02 січня 2015 року ТОВ "Галактика авто", убачається, що відповідач працює водієм у даному товаристві, розмір його щомісячної заробітної плати 1310 грн. (а.с.24, 25).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні частково визнав позови та погодився на сплату аліментів на кожну повнолітню дочку у розмірі 300 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Часткове визнання відповідачем позову не суперечить вимогам цивільного законодавства та відповідає інтересам повнолітніх дітей.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 усупереч положенням ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, за якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, - не довели належними доказами те, що відповідач ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу у визначених ними розмірах - 500 грн. і 700 грн. відповідно.

Тому, позов ОСОБА_1 та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а аліменти стягненню - у розмірі, визнаному відповідачем.

Крім того, суд враховує і те, що позивач ОСОБА_1, яка є матір'ю ОСОБА_4 та ОСОБА_1, працездатна, працює, надає допомогу дітям, а ОСОБА_1 отримує державну допомогу у розмірі 1423,50 грн. (а.с.9).

Оскільки позивач та третя особа із самостійними особами при подачі позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"), то відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору (2 х 243,60 грн.).

На підставі ст. ст. 198 - 201 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого водієм ТзОВ "Галактика авто" (вул. Ватутіна, 82, м. Ковель) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з 10 грудня 2014 року і до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого водієм ТзОВ "Галактика авто" (вул. Ватутіна, 82, м. Ковель) на користь непрацездатної дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно з 22 грудня 2014 року.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень