Справа № 234/5793/15-ц
Провадження № 2/234/3013/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Пікалової Н.М.,

при секретарі Воропаєвій Ю.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

В Краматорський міський суд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів.

В своїй позовній заяві в зазначено, що 25.02.2014 року між позивачкою та АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір заява № 335816/16579/3-14 про банківський вклад на суму 3000 дол. США строком до 25.05.2014 року, процентна ставка 10 % річних. Крім того, 25.02.2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір-заява № 335816/16599/3-14 про банківський строковий вклад на суму 2400 дол. США строком до 25.05.2014 року, процентна ставка 10 % річних. Всього за двома договорами було внесено депозит на суму 5400 дол. США. Строк дії договорів закінчився 25.05.2014 року, однак депозит їй повернуто не було. На момент закінчення договорів підлягала до видачі сума з нарахованими відсотками в розмірі 5532 дол. США. Працівниками банку їй було розяснено, що гршові кошти вона не зможе отримати у звязку зі скрутним станом банку та банк лише може перерахувати їх на відкритий рахунок, який вона відкрила та 11.06.2014 року написала заяву про повернення суми депозиту. Грошові кошти в сумі 5532 дол. США їй банком було перераховано на її картковий рахунок, однак зняти ці кошти вона не має можливості, бо банком заборонено зняття даних коштів. Позивачка неодноразово зверталася до відділення банку за отримання свого вкладу, однак, їй постійно відмовляли. 29.10.2014 року за пропозицією банку між позивачкою та відповідачем було укладено депозитну угоду № 300131/125305/1-14 строком на умовах Інтернет-Банку на 1 місяць до 29.11.2014 року з процентною ставкою 12,5 %. Однак, по закінченню строку депозитної угоди позивачці депозит не повернули. На момент закінчення депозитної угоди до сплати підлягає сума 5651,49 дол. США з нарахованими процентами. Крім того, відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України позивачка має право на стягнення з відповідача індексу інфляції та трьох процентів річних. Просить стягнути з відповідача на її користь суму вкладу в розмірі 5601,89 дол. США, нараховані відсотки в сумі 580,23 дол. США, 3 % річних в сумі 141,54 дол. США, індекс інфляції в сумі 2902,06 дол. США.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заперечення, з яких вбачається, що дійсно між банком та позивачкою було укладено договори про банківський вклад. 11.06.2014 року банком було отримано заяву вкладника про повернення грошової суми вкладу по закінченню строку дії договору. На момент звернення позивача до банку з вимогами про повернення вкладу діяла постанова Правління НБУ від 01.12.2014 року за № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до п.п 9 п. 6 даної Постанови, уповноважені банки зобовязані обмежити видачу готівкою коштів в іноземній валютіабо банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15000 грн.на добу. Дана постанова діяла до 03.03.2015 року. Аналогічні норми містить і постанова Правління НБУ від 03.03.2015 року № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», що діє з 04.03.2015 року по 03.06.2015 року. Отже, банк ніяким чином не міг одно моментально повернути кошти позивачці, яку вона просила. Крім того, вивчивши заяву позивачки від 11.06.2014 року про повернення банківського вкладу, вбачається, що позивачем не було вказано жодного способу, яким би банк міг повернути їй вклад. Щодо стягнення процентів з банку в сумі 49,60 дол. США та в сумі 530,63 дол. США, вважають такими, що не підлягають задоволенню, бо позивачем не враховані норми Податкового Кодексу України щодо оподаткування нарахованих процентів за договором про банківський вклад. Таким чином, станом на 11.06.2014 року сума нарахованих процентів складає в розмірі 58,67 дол. США та 73,33 дол. США, та обліковуються на рахунку на вимогу відповідно до виписок по особовим рахункам за період з 25.02.2014 року по 11.06.2014 року. Також, банк не погодився з розрахунком 3 % річних та індексом інфляції, які повинні бути виплачені банком за періоди з 26.05.2014 року по 28.10.2014 року та з 30.11.2014 року по 01.05.2015 року. Договорами про банківський вклад передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного в договорах, банк нараховує та виплачує вкладнику проценти за ставкою 10,00 % річних. З моменту закінчення строку розміщення строкового вкладу, вклад перераховано на рахунок вкладника на вимогу, до якого застосовується інша процентна ставка згідно тарифів банку, яка становить, 0,0001 % річних. Просять залишити позовну заяву без задоволення в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ч. 1, 2 ст 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

25.02.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір-заяву № 335816/16579/3-14 про банківський строковий вклад «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач внесла грошові кошти в сумі 3000 дол. США на строк з 25.02.2014 року по 25.05.2014 року з процентною ставкою 10,00 % річних. (а.с. 6)

25.02.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір-заяву № 335816/16599/3-14 про банківський строковий вклад «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач внесла грошові кошти в сумі 2400 дол. США на строк з 25.02.2014 року по 25.05.2014 року з процентною ставкою 10,00 % річних. (а.с. 7)

11.06.2014 року ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» із заявами про повернення банківського вкладу за договором № 335816/16579/3-14 від 25.02.2014 року в сумі 3073,33 дол. США та договором № 335816/16599/3-14 від 25.02.2014 року в сумі 2458,67 дол. США. (а.с. 9, 10)

11.06.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено анкету-заяву № 012-Z/021328, відповідно до якої банк відкрив позивачці поточний рахунок НОМЕР_1 у доларах США. (а.с. 8)

Відповідно до виписки за рахунком (а.с. 12) на рахунок ОСОБА_2 перераховано суму вкладу 5601,89 дол. США та суму відсотків в розмірі 49,60 дол. США.

Судом встановлено, що позивач після закінчення строку дії звернулася до банку із заявами про повернення банківських вкладів, чим засвідчила свій наміри припинити дію договорів. У звязку з цим банк був зобовязаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами. Проте банк ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не повернув кошти позивачу.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України банк порушив свої зобовязання перед позивачем та суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення вкладу та процентів підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивача вклад в розмірі 5601,89 дол. США, проценти в сумі 49,60 грн..

Крім того, відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України позивачка просить стягнути з відповідача три відсотка річних в сумі 141,54 дол. США та індекс інфляції в сумі 2902,06 дол. США. (а.с. 5)

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути три відсотки річних в сумі 160,11 дол. США, а саме: за період з 26.05.2014 року по 28.10.2014 року в сумі 70,93 дол. США (5532(сума депозиту, яка підлягала виплаті) * 0,03 / 365 / 156 (кількість днів прострочення); за період з 30.11.2014 року по 10.06.2015 року в сумі 89,18 дол. США.

Однак, суд не може задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення індексу інфляції, оскільки дана вимога не передбачена діючим законодавством стосовно даного виду вкладу (доларовий депозит).

Крім того, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», оскільки необхідно користуватися законом, а саме діючим ЦК України.

Відповідно до ч. 17 ст 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1230,32 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» () на користь ОСОБА_2 вклад в розмірі 5601,89 дол. США, проценти в розмірі 49,60 дол. США, три відсотка річних в сумі 160,11 дол. США, а всього на загальну суму 5811,60 дол. США (пять тисяч вісімсот одинадцять дол. 60 цен.)

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» () на користь держави судовий збір в сумі 1230,32 грн. (одна тисяча двісті тридцять грн.. 32 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Суддя: