Справа № 316/46/14
Провадження № 6/316/209/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р.

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Куценка М.О.,

при секретарі Нестеровій Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Енергодарського МУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх аліментних зобов`язань за виконавчим листом № 2/316/56/15-ц, який виданий 02.07.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний платити аліменти ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісяця на період її навчання до 30.06.2017 року.

В поданні зазначено, що у відділі державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №48349568 з примусового виконання виконавчого листа №2/316/56/15 від 02.07.2015 року виданого Енергодарським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини на період її навчання. 28.07.2015 року на адресу ВДВС надійшла заява представника стягувача щодо примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. 28.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Як вказує в поданні державний виконавець, перший поштовий переказ грошових коштів зі сплати заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2/316/56/15 від 02.07.2015 року надійшов від боржника 17.08.2015 року на суму 450 грн., наступна квитанція на адресу ВДВС надійшла 14.09.2015 року на суму 300 грн.

Посилаючись на Закон України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», Закон України «Про виконавче провадження», просить з метою повного та своєчасного забезпечення виконання рішення суду та запобігання в подальшому ухилення від виконання зобовязань обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання своїх аліментних зобов`язань за виконавчим листом №2/316/56/15.

Вислухавши думку державного виконавця, дослідив матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судом України і є обов`язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною першою Указу Президента України «Про додаткові заходи і підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 року №261 визначається за необхідне вжиття додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо виконання рішень суду.

Положенням ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень п.18 ч.3 ст. 11 Закону України державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм законів випливає, що підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон є сукупність обовязкових умов:

- наявність статусу боржника у виконавчому провадженні;

- наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї рішенням суду або органу (посадової особи);

- ухилення від виконання таких зобов'язань.

Так відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 дійсно є боржником у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2/316/56/15-ц, який виданий 02.07.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний платити аліменти ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісяця на період її навчання до 30.06.2017 року.

Відповідно до довідки-розрахунку наданої державним виконавцем, станом на 01.10.2015 року боржник ОСОБА_2 має непогашену заборгованість зі сплати аліментів по зазначеному виконавчому листу.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державним виконавцем в поданні зазначено, що боржник здійснював платежі по частковій сплаті аліментів, тому суд не може розцінювати дії відповідача, як такі що направлені на ухилення від сплати аліментів. Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань по сплаті аліментів по зазначеному виконавчому листу. Також, в судовому засіданні представник ВДВС підтвердила, що боржник не ухиляється від виконання своїх зобовязань по виконавчому листу, також завжди зявляється на виклики державного виконавця та надає необхідну інформацію.

Таким чином в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання зазначених зобов'язань, наявність боргу ще не свідчить про свідоме ухилення боржника від сплати заборгованості.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на час розгляду подання, в Енергодарському міському суді розглядається справа за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості (яким обґрунтовано зазначене подання). Отже на даний час фактично існує не вирішений спір щодо обчислення розміру аліментів за виконавчим листом № 2/316/56/15-ц, який виданий 02.07.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний платити аліменти ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісяця на період її навчання до 30.06.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов`язань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М. О. Куценко