Справа № 445/480/14 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 22-ц/783/777/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Щербая В.П.

з участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника -

адвоката ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю третьої особи Золочівської державної нотаріальної контори, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 зверулися в суд з позовом, уточненим у серпні 2014 року, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю третьої особи Золочівської державної нотаріальної контори, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, в якому просили:

1) визнати недійсними видані 17.10.2006р. Золочівською державною нотаріальною конторою Львівської області:

- свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі за № 2698 по спадковій справі № 344/2006) про визнання за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права спадкування в рівних частках належного померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1;

- свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі за № 2701 по спадковій справі № 344/2006) про визнання за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права спадкування в рівних частках грошових вкладів з належними компенсаціями і відповідними процентами на них, що зберігаються у ТВБВ № 6319/030 Львівської області на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, що належали померлій ОСОБА_8 на підставі повідомлення філії - Львівське міське відділення № 6319 ВАТ "Державний ощадний банк" № 2967 від 14.07.2006р.

2) визнати поважними причини пропуску позивачами шестимісячного строку для подання в Золочівську державну нотаріальну контору Львівської області заяв про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8;

3) встановити позивачам додатковий трьохмісячний строк для звернення в Золочівську державну нотаріальну контору Львівської області із заявами про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що після смерті 21.09.2013р. брата позивачів ОСОБА_7 їм стало відомо, що 17.10.2006р. державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Папірянською О.О. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких спадкоємцями майна їхньої рідної сестри ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. в рівних частках є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Вказані свідоцтва позивачі вважають недійсними посилаючись на те, що після смерті їхнього батька ОСОБА_10 спадщину, до складу якої входили: житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області та грошові вклади, прийняла їхня рідна сестра ОСОБА_8 Всі інші спадкоємці: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і їхня мати ОСОБА_11 відмовилися від спадщини на користь ОСОБА_8 Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8, яка була рідною сестрою позивачів та ОСОБА_5 і тіткою відповідача ОСОБА_6, відкрилась спадщина, до складу якої входили: житловий будинок АДРЕСА_1 Львівської області та грошові вклади з належними компенсаціями і відповідними процентами на них, що зберігаються у ТВБВ № 6319/032 Львівської області на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2. Спадкоємці ОСОБА_8: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 передали іншому спадкоємцю - ОСОБА_7 документи, необхідні для прийняття спадщини, в тому числі і доручення на представництво їхніх інтересів, проте лише після смерті останнього дізналися, що спадщину прийняли та оформили тільки ОСОБА_7 і ОСОБА_5 Вважають, що спадкове майно після смерті ОСОБА_8 мало б розділитися у рівних частках по ? частині кожному із спадкоємців. На підставі наведеного просили задовольнити їхній позов.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року позов задоволено:

Визнано недійсними видані 17.10.2006р. Золочівською державною нотаріальною конторою Львівської області ОСОБА_7 та ОСОБА_5:

- свідоцтво про право на спадщину за законом про визнання за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права спадкування в рівних частках належного померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1;

- свідоцтво про право на спадщину за законом про визнання за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права спадкування в рівних частках грошових вкладів з належними компенсаціями і відповідними процентами на них, що зберігаються у ТВБВ № 6319/030 Львівської області на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, що належали померлій ОСОБА_8 на підставі повідомлення філії - Львівське міське відділення № 6319 ВАТ "Державний ощадний банк" № 2967 від 14.07.2006р.

Поновлено термін для прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановлено додатковий трьохмісячний строк для звернення в Золочівську державну нотаріальну контору Львівської області для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року оскаржила відповідачка ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд помилково визнав порушеним право позивачів на спадкування, оскільки законом не передбачено обов'язок спадкоємця повідомляти інших спадкоємців про прийняття спадщини і будь-хто із спадкоємців наділений правом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що повинен зробити особисто. Вказує, що суд безпідставно продовжив позивачем строк для прийняття спадщини. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_12 вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню: рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що право позивачів на отримання спадщини після смерті сестри ОСОБА_8 порушено їх сестрою ОСОБА_13 та братом ОСОБА_7, які у своїх заявах в нотаріальну контору не повідомили про інших спадкоємців, що ОСОБА_13 визнала позов, що за висновком суду є достатньою підставою для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, виданих у 2006 році, та встановлення додаткового строку позивачам для прийняття спадщини.

Проте погодитись з таким рішенням суду не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального та матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, який в цілому належав на праві власності ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Золочівською державною нотаріальною конторою Львівської області 15 червня 1998р., зареєстровано у Золочівському міжрайонному бюро технічної інвентаризації т15 червня 1998 року за реєстром № 2629 та записаного в реєстрову книгу за реєстровим № 77.

Спадкове майно складається з: житлового будинку з опоки, складається з 2-ох кімнат житловою площею 46,3 кв.м., 1-єї кухні, загальна площа 55,7 кв.м, сарай з опоки - "Б", сарай дерев'яний - "В", літня кухня цегляна - "Г", вбиральня дерев'яна - "Д".

Власник будинку ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту не залишила, спадкоємців першої черги не мала. На день її смерті в коло спадкоємців другої черги за законом входили її рідні сестри: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та рідний брат ОСОБА_7.

Правовідносини по прийняттю спадщини після смерті ОСОБА_8 регулюються Цивільним кодексом України 2003 року.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (чч. 1,2 ст. 1269 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що заяви про прийняття спадщини до нотаріуса були подані лише ОСОБА_5 та ОСОБА_7, яким 17 жовтня 2006 року було видано свідоцтво про право на спадщину в рівних частках.

Колегією суддів встановлено, що позивачі у справі ОСОБА_2, 1956р.н. та ОСОБА_3, 1962р.н. на час відкриття спадщини після смерті сестри ОСОБА_8 не були малолітніми, не були неповнолітніми, не були визнані обмежено дієздатними або недієздатними, а також на час відкриття спадщини постійно не проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_8, заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору особисто не подавали.

Ці обставини позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали та підтвердили в судовому засіданні апеляційної інстанції, тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України вони доказуванню не підлягають.

Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 283/8882 та чинної на час відкриття спадщини, вбачається, що заяву про прийняття спадщини або про відмову від неї, може бути подано поштою. Не допускається подання заяв про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяв про їх відкликання, складених від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили в судовому засіданні апеляційної інстанції, що письмову заяву про прийняття ними спадщини поштою до нотаріуса не надсилали, доручили передати такі, за їх твердженням, своєму брату ОСОБА_7, який їх нотаріусу не подав, що вважають підставою для встановлення їм додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що вказаний спосіб подання заяви про прийняття спадщини не передбачений ч.1,2 ст. 1269 ЦК України та суперечить п. 207 вищевказаної Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначені пояснення позивачів, та визнання з цих підстав позову відповідачкою ОСОБА_5 не заслуговують на увагу, оскільки не породжують юридичних наслідків.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд цих роз'яснень постанови Пленуму не врахував, обмежився у рішенні загальною фразою, що причини, які перешкоджали позивачам своєчасно звернутися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 є поважними, проте в рішенні суду не вказав, що це за причини.

Колегією суддів встановлено, що у позивачів не було поважних причин з яких вони не могли своєчасно в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки доказів про те, що в них існували істотні, непереборні труднощі для подання такої заяви суду не надано.

Колегією суддів встановлено, і підтверджується поясненнями самих позивачів, зафіксованих на технічному записі фіксування судового засідання, що вони знали про смерть своєї сестри ОСОБА_8, приймали участь у її похованні та усіх наступних обрядах, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини проживали та продовжують проживати на даний час в одному населеному пункті із спадкодавцем: с. Жуличі Золочівського району, нікуди з нього не вибували, заяву до нотаріуса не подавали ні поштою, ні особисто у зв'язку із зайнятістю на роботі та вдома, а в суд вирішили звернутися через дев'ять років у зв'язку із несправедливим, на їх думку, одержанням спадщини їх племінницею ОСОБА_6 після смерті свого батька а їх брата ОСОБА_7, якому належала ? частка спірного будинку.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачі не довели поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті 24.09.2009р. їх сестри ОСОБА_8, тому правові підстави для скасування свідоцтв про право на спадщину виданих спадкоємцям ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та встановлення для позивачів додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відсутні.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, з участю третьої особи Золочівської державної нотаріальної контори, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання поважними причини пропуску шестимісячного строку для подання заяв про прийняття спадщини, встановлення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 60 грн. 90 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 60 грн. 90 коп. судового збору

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк