АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко С.В.
№ 22-ц/796/2095/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на її утримання, починаючи з 10 листопада 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку; в іншій частині вимог відмовити. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Cуд не врахував, що ОСОБА_2 не має власного житла та витрачає близько половини доходів на найм житла. У зв'язку з пологами позивач ОСОБА_3 отримала соціальну допомогу в розмірі 15000,00 грн. та отримує допомогу на дитину до трьохрічного віку. Відповідач ОСОБА_2 добровільно бере участь в утриманні та вихованні дитини.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 02 жовтня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі (а. с. 6).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

10 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

Суд першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнив частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), а також аліменти на утримання позивача в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його майновий стан є таким, що не дає можливості сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному судом розмірі.

Наявні в матеріалах справи докази спростовують посилання апелянта на незадовільний майновий стан, а також те, що він не має власного житла.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту ОСОБА_2 зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_2.(а.с.10). 11 листопада 2014 року ОСОБА_2 уклав договір, за умовами якого зобов'язався укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з її власником ОСОБА_6 Ціна об'єкта нерухомості визначена сторонами договору 8361221 грн. (а.с.32).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працює у УДППЗ «Укрпошта» та обіймає посаду начальника відділу ЕРСПКП Інформаційно-розрахункової дирекції УДППЗ «Укрпошта». Заробіток ОСОБА_2 за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року складає 54553,10 грн. (а. с. 28, 30).

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини.

Правильність висновків суду частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 не оспорюється апелянтом.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді