Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

29 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку за набувачем будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.12.2014 року звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до договору дарування від 16.03.2002 року вона набула право власності на 44/100 частини жилого будинку по АДРЕСА_1, відповідачу належало 56/100 частин цього будинку, 05.08.2005 року як співвласники будинку вони одержали державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 151744 з цільовим призначенням -для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд, згідно договору дарування від 04.05.2012 року відповідач подарував їй належну йому на праві власності частину будинку, але договір щодо відчуження земельної ділянки не оформив, між ними склалися неприязні стосунки, відповідач вважає себе власником частки земельної ділянки. Позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0990 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, як за набувачем будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

За ухвалою судді від 19.01.2015 року було відкрито провадження по даній справі.

В попередньому судовому засіданні представник відповідача надав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, посилаючись на те, що відповідач підписав договір дарування частини житлового будинку АДРЕСА_1 04.05.2012 року за умови, що ОСОБА_1 буде його доглядати, забезпечувати продуктами харчування, здійснювати платежі за будинок і землю, займатись домашнім господарством, текст договору відповідач не читав, вважає, що цей договір є удаваним правочином, його укладено з метою приховати інший правочин -договір довічного утримання.

Представник відповідача просить суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Представник позивача у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку осіб, які приймають участь у розгляді справи, суд дійшов висновку, що вказане клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.123 ЦПК України відповідач має право пред»явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов"язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об»єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Як вказано вище, саме на підставі оспорюваного договору дарування позивач набула право власності на частину житлового будинку, на що вона посилається в обгрунтування її позовних вимог щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку біля будинку, а тому задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст.119, 124 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 123-124 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Прийняти до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним.

Суддя А. М. Дмитренко