Справа №583/3154/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мовчан Н. В.
Номер провадження 22-ц/788/18/15 Суддя-доповідач - Собина
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Маслова В. О.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської област від 13 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Охтирського відділення №116 Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

26 серпня 2014 року позивач звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області і остаточно свої вимоги мотивував тим, що 03.07.2013р. між ним та банком був укладений Договір банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний» №609760/2013 в сумі 1500 доларів США. Одночасно, в цей же день, укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № 1314. ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" видав квитанцію № 198160 від 03.07.2013р., якою затверджено факт початкового вкладу 1500 доларів США, що у гривневому еквіваленті на день вкладу склало 11989,50 грн. За даним договором позивач розмістив у банку строковий вклад на умовах депозитного договору «Подарунок» в доларах США строком на 13 місяців з щомісячною виплатою відсотків у розмірі 11% згідно умов договору та правил. Дата вимоги вкладу зазначена в договорі - 03.08.2014р.. Одразу після закінчення строку дії договору він звернувся із вимогою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, але йому безперешкодно було виплачено лише нараховані відсотки, але суму вкладу не повернули, пославшись на ситуацію, яка обумовлена внутрішньою політикою банку. Замість грошового вкладу йому було надано меморіальний ордер № 128842 від 04.08.2014р.

Просив постановити рішення, яким стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його користь суму грошового депозитного вкладу за банківським вкладом «Подарунок. «Тринадцяти місячний» № 609760/2013 від 03.07.2013р. в розмірі 1500 доларів США, що станом на день вимоги грошового вкладу 04.08.2014р. еквівалентно 17994,92 грн., 0.1 % від не перерахованої суми за кожен день прострочення відповідно до п.1.4. договору банківського вкладу на вимогу «Для виплати» № 1314 від 03.07.2013р. за період з 03.08.2014р. по 30.09.2014р. в розмірі 1058,46грн.; 3% неустойки (пені) за недоліки у наданні банківських послуг споживачу за період з 03.08.2014р. по 30.09.2014р. в сумі 31762,65 грн.; 3% річних від простроченої суми за користування грошовими коштами за період з 03.08.2014р. по 30.09.2014р. в розмірі 87,02 грн.; зобов'язати ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Охтирське відділення №116 ПАТ "ВіЕйБі Банк" повернути позивачу, як споживачеві, суму грошових коштів депозитного вкладу в розмірі 1500,00 доларів США готівкою по місцю укладення договірних відношень банка зі споживачем, реалізації договорів банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний» № 609760/2013 від 03.07.2013р. та банківського вкладу на вимогу «Для виплати» № 1314 від 03.07.2013р., передачі грошових коштів готівкою та виконання договірних зобов'язань 04.08.2014р.- Охтирського відділення № 116 ПАТ "ВіЕйБі Банк" по вул. Жовтнева, 3, м. Охтирка.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2014 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, винесене з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що банк не виконав умови укладеного договору і сплатив йому лише нараховані відсотки, а суму депозиту, не зважаючи на його неодноразові звернення, не повернув.

Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03.07.2013 року між позивачем та відповідачем укладено Договір банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний» №609760/2013 в доларах США з щомісячною виплатою процентів у розмірі 11% річних, з сумою початкового вкладу в 1500 доларів США, дата вимоги вкладником вкладу визначена - 03.08.2014 року. За вказаним договором позивачем внесено вклад в сумі 1500 доларів США (а.с.5,8).

Також, сторонами укладено Договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» від 03.07.2013 року, на якій за умовами договору банківського вкладу «Подарунок «Тринадцяти місячний» банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії (а. с. 7).

Оскільки дата вимоги вкладником вкладу 03.08.2014 року припадала на вихідний день, тому у перший робочий день після нього, а саме 04.08.2014 року позивач звернувся до Охтирського відділення №116 ПАТ "ВіЕйБі Банк" із вимогою про повернення депозиту та сплату нарахованих відсотків.

В день звернення, 04.08.2014 року позивач отримав нараховані на вклад відсотки в розмірі 180 доларів США, що станом на 04.08.2014 року у гривневому еквіваленті складало 2192 грн.95 коп. і дана обставина підтверджується копією заяви на видачу готівки (а.с.9).

Депозит повернутий позивачу не був, а сума вкладу перерахована на вкладний рахунок відкритий відповідно до Договору банківського вкладу на вимогу «Для виплат» № 1314 від 13 липня 2013 року та видано позивачу меморіальний ордер № 128642 на суму 1500 доларів США, що станом на 04.08.2014 року складало еквівалент 17944 грн.92 коп. (а.с.10).

Вподальшому, не зважаючи на неодноразові звернення позивача з вимогою про повернення йому суми депозиту, кошти йому повернуті не були.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що перерахувавши вклад по закінченню строку його дії на рахунок-кореспондент, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» належним чином виконав умови п.1.2 договору банківського вкладу «Подарунок. «Тринадцяти місячний « № 609760/2013 від 03.07.2013 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, виходячи з наступного:

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплати вкладнику відповідно до законодавства та умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Крім того відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу віповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Позивач, після закінчення строку дії договору банківського вкладу, звернувся до відповідача з приводу повернення суми вкладу, про що свідчить його письмова претензія, отримана відповідачем (а.с.11-12). Однак, як вбачається з виписки по особовому рахунку з 03.07.2014 року по 18.12.2014 року позивача відповідач повернув йому лише проценти в розмірі 180 доларів США, а сума вкладу в розмірі 1500 доларів США не повернута.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що права позивача порушені та його вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором банківського вкладу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу заперечення відповідача щодо неможливості видачі позивачу суми вкладу з посиланням на Постанову Правління Національного банку України від 30 травня 2014 року № 328 «Про регулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій», оскільки обмеження щодо видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, введені зазначеною постановою не перешкоджали відповідачу повернути вклад шляхом щоденної виплати коштів в доларах США в еквіваленті 15000 грн., або ж однією операцією за згодою позивача повернути увесь вклад у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про повернення суми банківського вкладу в розмірі 1500 доларів США та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Також підлягає частковому задоволенню і апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача нарахованих відсотків в розмірі 0,1 відсотків річних відповідно до п.1.4 договору банківського вкладу на вимогу «Для виплати» № 1314 за період з 03.07.2014 року по 30.09.2014 року в розмірі 0,24 доларів США (1500х 0,1:100:365х59).

Відповідно до вимог передбачених ч.2 ст.625 ЦК України підлягає частковому задоволенню апеляційна скарга і в частині стягнення 3 відсотків річних від простроченої суми, і оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання і тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 7,27 доларів США (1500х3:100:365х59).

Колегія суддів вважає за необхідне стягнути зазначені кошти саме в іноземній валюті, виходячи з наступного:

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Стаття 47 цього Закону визначає операції банків по залученню у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Позивач надав відповідачу вклад в іноземній валюті (доларах США), а тому не суперечить діючому законодавству і стягнення заборгованості за договором банківського вкладу в іноземній валюті, нарахованих відсотків відповідно до умов договору та трьох відсотків річних від простроченої суми.

В той же час, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення 3% неустойки (пені) за недоліки у наданні банківських послуг споживачу за період з 03.08.2014р. по 30.09.2014р. в сумі 31762,65 грн. відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено відповідальність виконавця роботи (послуги) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені.

Судом встановлено, що відповідач надавав позивачу послугу, яка зводилась до прийняття ним від позивача грошової суми з обов'язком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформлено укладеним банком з позивачем договорами банківського вкладу.

Після укладення цих договорів між банком та позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладених договорів банківських вкладів. Положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють.

В той же час колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Охтирського відділення № 116 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», оскільки відділ є лише підрозділом юридичної особи, а відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами у справі можуть бути лише фізичні та юридичні особи, а також держава.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення суми депозиту, 0,1 відсотків річних та суми трьох відсотків річних від простроченої суми підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення цих вимог та стягнення з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь позивача заборгованості за договором банківського вкладу в сумі 1500 доларів США, нарахованих відсотків відповідно до п.1.4 договору банківського вкладу на вимогу «Для виплати» № 1314 за період з 03.07.2014 року по 30.09.2014 року в сумі 0,24 доларів США, 3% річних за період з 03.08.2014 року по 30.09.2014 року в розмірі 7,27 доларів США.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в загальній сумі 365 грн.40 коп. (243,60 + 121,80).

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2014 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, нарахованих відсотків, 3% річних та позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором банківського вкладу в сумі 1500 доларів США, нараховані відсотки відповідно до п.1.4 договору банківського вкладу на вимогу «Для виплати» № 1314 за період з 03.07.2014 року по 30.09.2014 року в сумі 0,24 доларів США, 3% річних за період з 03.08.2014 року по 30.09.2014 року в розмірі 7,27 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави судовий збір в сумі 365 грн.40 коп.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -