Провадження № 2/521/1735/15
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

31 січня 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

при секретарі - Коваленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачки про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Ухвалою суду по зазначеній справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

30 січня 2015 року до канцелярії суду надійшла письмова заява від позивачки про забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відповідача.

У заяві позивачка посилається на те, що відповідач відмовляється добровільно сплачувати аліменти на утримання їх дитини, та зазначила, що відповідач за фахом є моряк і ходить регулярно в довготривалі рейси і є ймовірність того, що він найближчим часом може залишити територію України, а тому не можливо буде виконати винесене судом рішення по сплаті аліментів.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, з причин, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст. 152 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 зазначеної статті, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Отже, виходячи з зазначеної статті, до видів забезпечення позову, у розумінні ст. 152 ЦПК України, не відноситься - вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Проте, відповідно до пункту 8 ч.1 ст. 6 Закону № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено можливість обмеження виїзду з України громадян.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Отже, за змістом вказаної статті, можливість обмеження у виїзді не пов'язується з розглядом цивільних справ, а вирішується судом на стадії виконання рішення суду, за поданням органу державної виконавчої служби.

Тому, виходячи з системного аналізу наведених норм права, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України, застосовувати обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як вид забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання про забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення аліментів, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову - заборону тимчасового виїзду за кордон - ОСОБА_2 до винесення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.В.Мирончук