АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/2005/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - ШаховнінаМ.О.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн», поданою представником ГАРО ГанноюОлександрівною, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн», ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про зміну директора, яке зафіксоване у протоколі товариства від 21 березня 2012 року, відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Позивачі ТОВ «Дизайн», ОСОБА_5 звернулись до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства про зміну директора, яке зафіксоване у протоколі загальних зборів товариства від 21 березня 2012 року, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ТОВ «Дизайн» Гаро Г.О. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки між сторонами виник спір про право цивільне, а тому суд безпідставно відмовив у відкритті провадження.

Крім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 17.10.2014 року позивачам також відмовлено у прийнятті позовної заяви з тих підстав, що спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити; позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі ТОВ «Дизайн», ОСОБА_5 просили визнати недійсним рішення про зміну директора ТОВ «Дизайн» (звільнення ОСОБА_6 та призначення ОСОБА_4.), що зафіксоване в протоколі від 21.03.2012 року, та стягнути з ОСОБА_4 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачем ОСОБА_4 вчинено незаконні дії для зайняття посади директора ТОВ «Дизайн» шляхом подання державному реєстратору Обухівської районної державної адміністрації протоколу №4 від 21.03.2012 року для внесення змін до відомостей про ТОВ «Дизайн».

Згідно п.1. ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин , а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах зокрема, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. ст. 1, 12 ГПК України спори між підприємствами, установами, організаціями, особами, які займаються підприємницькою діяльністю та іншими юридичними особами розглядаються господарськими судами.

Тобто, критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно як суб'єктний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» до підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК України, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови, усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору.

Як вбачається з позовної заяви та доданих документів, позивачами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дизайн» та один із учасників цього товариства - ОСОБА_5, які оспорюють рішення загальних зборів учасників товариства від 21.03.2012 року про зміну директора, зафіксоване у протоколі зборів учасників товариства, просять визнати зазначене рішення недійсним, посилаючись на порушення вимог закону щодо порядку проведення загальних зборів товариства, а також фальсифікацію вказаного протоколу відповідачем ОСОБА_4, який є учасником ТОВ «Дизайн».

Вказують, що в порушення вимог щодо проведення загальних зборів, зафіксованих у Законі України «Про господарські товариства» та статуті ТОВ «Дизайн», була зроблена спроба з боку відповідача всупереч вимогам закону стати директором товариства.

Крім того, вказують, що діями відповідача як учасника ТОВ «Дизайн» товариству та його учаснику ОСОБА_5, якого не включено до протоколу, було заподіяно моральної шкоди як учасникам корпоративних відносин та у зв'язку з підривом ділової репутації ТОВ «Дизайн».

Відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з того, що спір, який є між сторонами, виник з корпоративних відносин між господарським товариством та його учасником, оскільки згідно зі статутом ТОВ «Дизайн» та протоколу № 4 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Дизайн» від 21.03.2012 року ОСОБА_4 є учасником ТОВ «Дизайн». Тому даний спір повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, і таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи представника апелянта про те, що обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги, є незаконність дій ОСОБА_4 для заняття посади директора ТОВ «Дизайн» - надання державному реєстратору сфальсифікованого документу, тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки суперечать змісту заявлених позивачами позовних вимог та обставин, якими ці вимоги обґрунтовувались, адже позовні вимоги заявлені про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства, як прийнятого з порушенням Закону України «Про господарські товариства» та статуту ТОВ «Дизайн».

Посилання позивачів у позовній заяві на незаконність прийнятого рішення загальними зборами учасників ТОВ «Дизайн» щодо звільнення директора товариства ОСОБА_6 не є підставою вважати даний спір таким, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки зазначене рішення оспорює саме товариство та один із учасників товариства, відповідачем є також учасник товариства, а ОСОБА_6 не є ні стороною, ні третьою особою у справі, і даний спір не є трудовим.

Пунктом 17 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов'язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб'єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», з урахуванням положень статті 15 ЦПК та положень статей 1, 12 ГПК справи про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим, незалежно від суб'єктного складу, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються у порядку господарського судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотримання норм чинного законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн» - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: