Справа № 464/637/15-ц
пр.№ 2/464/559/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Чорної С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № KF 009065 від 24.02.2011р. та № KF 020269 від 14.05.2013р. на загальну суму 91 367,65 грн. та понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору № KF 009065 від 24.02.2011р. відповідачу було надано кредит у розмірі 100 000,00 грн. строком до 23.02.2016р. із щомісячною платою за користування кредитом 16% річних, а в подальшому було укладено ще один кредитний договір № KF 020269 від 14.05.2013р., за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 40000,00 грн. строком до 12.05.2017р. із щомісячною платою за користування кредитом 16% річних Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами не виконує, поточні платежі кредиту та нараховані відсотки згідно графіку не сплачує, на попередження не реагує. В зв'язку із чим у позивача виникло право вимоги дострокового виконання зобов'язань, тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та понесені судові витрати.

Представник позивача подав до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач подав до суду заяву в якій зазначає, що проти позову не заперечує, просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України та з врахуванням поданих сторонами заяв фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2011р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № KF 009065 про надання кредиту у розмірі 100 000,00 грн. терміном до 23.02.2016р. зі сплатою 16% річних від суми заборгованості за використання кредитних коштів.

Крім того, 14.05.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № KF 020269 про надання кредиту у розмірі 40 000, 00 грн. терміном до 12.05.2017р. зі сплатою 16% річних від суми заборгованості за використання кредитних коштів.

За умовами підписаних кредитних договорів, відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредитів та сплачувати відсотки щомісячними платежами відповідно до графіків. Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитних договорах виконав у повному обсязі, надавши визначені кредитними договорами кошти в сумі 100 000,00 грн. та 40 000,00 грн. згідно договорів № KF 009065 від 24.02.2011р. та № KF 020269 від 14.05.2014р.

За змістом ст.ст.599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно п.5.2.8. кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити нараховані проценти, також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами.

Відповідно до п. 5.3.1. кредитного договору, банк має право у разі невиконання неналежного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором списати з рахунків Позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов'язання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором від поручителя (гаранта).

Вказане положення кредитного договору відповідає також вимогам ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом, відповідач умов кредитних договорів не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіками повернення кредиту. На надіслані позивачем листи-претензії за вих. № 09-3/18146 від 14.08.2014р. та за вих. № 09-3/19004 від 27.08.2014р. з вимогою погасити заборгованість, відповідач жодним чином не відреагував.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 21.01.2015р. загальна сума боргу за кредитним договором № KF 009065 від 24.02.2011р. становить 51293,61 грн., з яких: 45988,00 грн. - заборгованість за кредитом; 4712,74 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 592,87грн. - штрафні санкції.

Згідно представленого розрахунку заборгованості до кредитного договору № KF 020269 від 14.05.2013р., загальна сума заборгованості за останнім станом на 21.01.2015р. становить 40074,04 грн., з яких: 34558,11 грн. - заборгованість за кредитом; 5096,22 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 419,71грн. - штрафні санкції.

Таким чином, сукупна сума заборгованості за обома кредитними договорами (№ KF 009065 від 24.02.2011р. та № KF 020269 від 14.05.2013р.) становить 91 367,65 грн.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

З огляду на те, що відповідач прострочив сплату поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків по кредитних договорах, не виконавши взятих за договорами зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитними договорами № KF 009065 від 24.02.2011р. та № KF 020269 від 14.05.2013р. в загальній сумі 91 367,65 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст.ст.1, 10, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» 91 367 гривень 65 коп. загальної заборгованості за кредитними договорами № KF 009065 від 24.02.2011р. та № KF 020269 від 14.05.2013р. та 243 гривні 60 коп. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуючий: