У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Горелкіної Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про стягнення авансу, витрат на ремонт та поліпшення нерухомого майна та за зустрічним позовом Громадської організації «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет» в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди за касаційною скаргою Громадської організації «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет» на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 366 672 гривень на відшкодування витрат з врахуванням індексу інфляції, понесених ними при укладенні попереднього договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та здійсненні його капітального ремонту, а також про стягнення 10 000 гривень на відшкодування витрат на оплату правової допомоги.

28 лютого 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду з зустрічним позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 98 000 гривень матеріального збитку та 50 000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою суду від 20 червня 2011 року первісний позов залишений без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою позивачів та їх представника в судове засідання, зустрічна позовна заява залишена без розгляду за відповідними заявами позивачів за зустрічним позовом.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 вересня 2011 року ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 червня 2011 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасовано та повернуто для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

08 листопада 2011 року Громадська організація «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет», діюча в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення матеріального та морального збитку.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 січня 2012 року зустрічну позовну заяву було повернуто Громадської організації "Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет», оскільки заяву подано юридичною особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 травня 2012 року ухвалу суду першої інстанції від 20 січня 2012 року скасовано.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 вересня 2012 року вимоги за зустрічним позовом об'єднані у одне провадження з вимогами за первісним позовом.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 червня 2013 року первісний позов був залишений без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою позивачів в судове засідання.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 вересня 2013 року ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 червня 2013 року залишено без змін.

12 грудня 2013 року представник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повторно звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про стягнення з врахуванням індексу інфляції авансу у розмірі 53 175 гривень 81 копійка, витрат на здійснення капітального ремонту у розмірі 329 659 гривень 29 копійок та судових витрат.

За договором від 28 лютого 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уступили ОСОБА_4 право вимоги, а 18 березня 2014 року останній звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою суду першої інстанції від 17 грудня 2014 року його було залучено до розгляду справи у якості позивача, виключено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з числа позивачів.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилався на те, що 21 липня 2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у простій письмовій формі було укладено попередній договір купівлі-продажу зруйнованого пожежею та готовністю 26 % домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, співвласниками якого були батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_9 (помер під час пожежі ІНФОРМАЦІЯ_1 року) та ОСОБА_10 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року). Вартість цього майна була визначена у розмірі 15 000 доларів США, при цьому ОСОБА_7 передала ОСОБА_6, як аванс еквівалент 25 000 гривень - 5 000 доларів США.

22 липня 2005 року ОСОБА_6 передала ОСОБА_11 та ОСОБА_8 зруйноване пожежею домоволодіння, яке було не придатне до проживання: відсутні дах, підлоги, стелі, вікна та двері, напівзруйновані стіни, при цьому й ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дозволили їм виконувати відновлювальні будівельні роботи та зобов'язалися оформити документи для здійснення продажу цього нерухомого майна до 31 серпня 2005 року.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 власним коштом відновили житловий будинок, внаслідок чого згідно з технічним висновком СПД ОСОБА_12 будівельна готовність домоволодіння склала 95%.

На підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 листопада 2007 року за ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 березня 2010 року виселено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з даного будинку.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 07 лютого 2015 року, позивач остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь 145 430 гривень, як суму авансу, з урахуванням трьох відсотків річних, стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на його користь 734 351 гривню, як витрати на здійснення капітального ремонту житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, а також судові витрати.

Громадська організація «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет» в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулось до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що 21 липня 2005 року ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_7 завдаток у розмірі 5 000 доларів США за будинок загальною вартістю 15 000 доларів США. ОСОБА_5 про продаж будинку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не домовлялась та будь-які кошти від них не отримувала.

Позивач вважає, що вимога про стягнення коштів заявлена зі спливом строку позовної давності.

Крім того, зазначив, що позивачі за зустрічним позовом житловий будинок відповідачам не передавали та не давали згоду на проведення його відновлювального капітального ремонту, останні самовільно вселилися в житловий будинок та проживали в ньому до 22 грудня 2010 року, коли були з нього виселені, розмір витрат на капітальний ремонт не підтверджений, будівельні роботи виконано неякісно, з порушенням будівельних та санітарних правил. До вимог про стягнення витрат на капітальний ремонт домоволодіння також має бути застосовано строк позовної давності. Крім цього, за час незаконного проживання у будинку відповідачі привласнили певне майно, яке знаходилось у дворі, пошкодили літню кухню та систему каналізації, знищили селекційні рослини, протягом більш ніж п'яти років перешкоджали позивачам у володінні та користуванні належним їм майном.

За результатами експертного дослідження завдані збитки, заподіяні будинку та присадибній ділянці за час незаконного користування складають 82 103 гривні, розмір недоотриманих доходів по використанню належного їм майна складає 77 622 гривні.

Громадська організація «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет» просила суд відмовити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у задоволенні їх позову, стягнути солідарно з них на користь ОСОБА_5 79 862 гривні 50 копійок матеріального збитку та 50 000 гривень моральної шкоди, а на користь ОСОБА_6 стягнути 79 862 гривні 50 копійок матеріального збитку та 50 000 гривень моральної шкоди.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2015 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про стягнення авансу, витрат на ремонт та поліпшення нерухомого майна задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 122 073 гривні 32 копійки.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Громадській організації «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріорітет» у задоволенні її позову в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ГО «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині задоволення первісного позову і ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позову та задовольнити зустрічний позов, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Громадської організації «Товариство захисту прав автомобілістів «Пріоритет» відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Гвоздик П.О. Горелкіна Н.А.