Справа № 453/545/15 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/7230/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю:представника Хмельницького універститету

управління та права ОСОБА_2, ОСОБА_3, її

представників ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Хмельницького університету управління та права на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до Хмельницького університету управління та права, третя особа ОСОБА_6 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату всіх сум, що належать працівникам при звільненні та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день проведення фактичного розрахунку.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, стягнуто з Хмельницького університету управління та права на користь ОСОБА_3 недоплачену суму компенсації за 5 календарних днів невикористаної відпустки в розмірі 400 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 09.08.2014 року по 22.09.2015 року у розмірі 32825,37 грн. У решті частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив Хмельницький університет управління та права, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач виплатив ОСОБА_3 всі належні її на день звільнення суми, зокрема, за період з 01.06.2013 року по 01.12.2013 року та з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року виплачено 36025.48 грн. Зазначає, що позивачка не підтвердила належними доказами факт відсутності зазначених коштів на її рахунку, а також факт відсутності проведеного розрахунку. Апелянт вказує на те, що за період з 27.07.2014 року по 08.08.2014 року нарахування заробітної плати не проводилось, оскільки ОСОБА_3 допустила в ці дні прогул, роботи не виконувала, що підтверджується рішенням Сколівського районного суду від 08.07.2015 року, яким ОСОБА_3 було поновлено на роботі з 08.08.2014 року. За таких обставин, на думку апелянта, відсутня підстава для нарахування і оплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. З наведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника Хмельницького університету управління та права ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3, її представників ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при звільненні ОСОБА_3 із займаної нею посади професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування Хмельницького університету управління та права, не було виплачено належні їй при звільненні суми, що є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто, виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частина 1 ст. 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, установа повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України в рішенні від 22.02.2012 року №4-рп/2012, за ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов»язаний виплатити працівникові при звільнення всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені у ст. 116 Кодексу, а саме - в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП, тобто, виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ректора Хмельницького університету управління та права № 621-к від 08.08.2014 року ОСОБА_3 була звільнена з 26.07.2014 року з посади професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування університету на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Цим же наказом бухгалтерію університету зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_3, грошову компенсацію за 112 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Така була нарахована в розмірі 89650.00 грн. та виплачена позивачці в лютому 2015 року, що підтверджується розрахунковою відомістю за лютий 2015 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було враховано, що щорічна основна відпустка має бути надана тривалістю пропорційно до відпрацьованого часу з розрахунку тривалості щорічної основної відпустки за кожний відпрацьований місяць 5,6 календарних дня за тривалості щорічної основної відпустки відповідно 56 календарних днів і що компенсація за відпустку за період роботи позивачки з 01.07.2014 року по 27.07.2014 року відповідачем не нараховувалася і така не була виплачена позивачці при її звільненні.

А відтак, беручи до уваги те, що наказом №621 -к від 08.08.2014 року зобов»язано нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за відпустки станом на 30.06.2014 року, і такі кошти були нараховані станом лише на 30.06.2014 року, що підтверджується розрахунковою відомістю та не заперечував представник відповідача, а судом встановлено, що позивачка працювала з 01.07.2014 року до 27.07.2014 року, однак грошова компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 01.07.1014 року до 27.07.2014 року тривалістю 5 днів відповідно до відпрацьованого часу відповідачем не була нарахована та не була виплачена при її звільненні, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача грошової компенсації за невикористані 5 днів відпустки в розмірі 400.00 грн. (8960.00 грн. : 112 днів х 5днів).

Беручи до уваги рішення Апеляційного суду Львівської області від 30.01.2014 року, яким рішення Сколівського районного суду Львівської області від 12.06.2014 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді професора кафедри державного управління та місцевого самоврядування залишено без змін, а також роз`яснення Департаменту заробітної плати Міністерства соціальної політики України від 16.06.2014 року за вих. № 209/131/133-14, з якого вбачається, що компенсація за невикористану відпустку, якщо працівник пропрацював менше 10 місяців, виплачується пропорційно до відпрацьованого ним часу, суд вірно не звяв до уваги твердження відповідача про те, що ОСОБА_3 не має права на компенсацію за невикористану відпустку з тих підстав, що позивачка на момент звільнення пропрацювала менш як 10 місяців.

З врахуванням того, що позивачці при звільненні в день її звільнення, 08.08.2014 року, не було виплачено належних їй сум, а саме, грошової компенсації за невикористану відпустку за період з 01.07.2014 року до 27.07.2014 року, вірним є висновок суду про те, що позивачка має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 09.08.2014 року по 22.09.2015 року, розмір якого згідно уточненого розрахунку, наданого позивачкою і неспростованого відповідачем, становить 32825,37 гривень.

Розрахунок середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача, відповідає п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України № 100 від 08.02.1995 року.

Суд першої інстанції вірно погодився з наданим позивачкою розрахунком середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача, оскільки такий розраховано виходячи із нарахованої позивачці заробітної плати за квітень та травень 2013 року, в період яких позивача працювала, а тому обчислення розміру середньоденної заробітної плати повинно проводитись виходячи із нарахованої зарплати за ці 2 місяці. Оскільки заробітна плата позивачки за квітень 2013 року становила 2372.27 грн., за травень - 2372.27 грн., кількість робочих днів 49, а відтак розмір середньоденної заробітної плати позивачки становить 96.87 грн., який представником відповідача не заперечувався

Доводи апелянта про те, що Хмельницьким університетом управління та права позивачці було виплачено належні їй до виплати при звільненні суми не заслуговують на увагу, оскільки відповідач виплатив ОСОБА_3 кошти, які були стягнуті рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 12.06.2014 року, а належних та допустимих доказів на підтвердження виплати їй грошової компенсації за відпустку за період з 01.07.2014 року до 27.07.2014 року при звільненні згідно з наказом від 08.08.2014 року, чим позивачка обґрунтовувала позовні вимоги, відповідач не надав, зазначену обставину відповідач не спростовав.

Виплата відповідачем сум, які були стягнуті з Хмельницького університету управління та права згідно з рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 12.06.2014 року, підтверджує виконання відповідачем рішення суду, однак не підтверджує виплату ОСОБА_3 при її звільненні згідно з наказом від 08.08.2014 року грошової компенсації за відпустку за період з 01.07.2014 року по 27.07.2014 року.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, посилався на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 08.07.2015 року, яким визнано незаконним та скасовано наказ Хмельницького університету управління та права №621-к від 08.08.2014 року «Про звільнення ОСОБА_3.», її поновлено на посаді з 08.08.2015 року та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, що на думку апелянта є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ОСОБА_3 не є звільненою, а відтак у відповідача не виникало обов»язку проведення з нею розрахунку.

Колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими такі доводи представника апелянта, оскільки суд апеляційної інстанції з врахуванням положень ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, на підставі тих доказів, які досліджувались судом першої інстанції.

Оскільки рішення Сколівського районного суду Львівської області від 08.07.2015 року, яким визнано незаконним та скасовано наказ Хмельницького університету управління та права №621-к від 08.08.2014 року «Про звільнення ОСОБА_3», її поновлено на посаді з 08.08.2015 року та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, не набрало законної сили, таке не могло бути враховане судом при ухваленні оскаржуваного рішення. Крім цього, такі доводи для скасування оскаржуваного рішення, не були зазначені апелянтом в апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Хмельницького університету управління та права - відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.