Справа № 579/1823/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Бєгунової О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Писаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевці цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арма» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (фактичних витрат), заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Арма» звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього витрат на виплату страхового відшкодування у розмірі 7527 грн. і витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження в розмірі 350 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталася з вини відповідача під час керування транспортним засобом - мотоциклом марки «Honda», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, 11 липня 2011 року в м.Києві на автодорозі дамба Осокорки-Проців-електрична опора № 26, пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «АРМА» автомобіль «ТОYОТА Land Сгuiser», належний ТОВ «Холдинг Зерноторгівельна Компанія», державний реєстраційний № НОМЕР_2, та застрахований в ПрАТ СК «АРМА» за договором добровільного майнового страхування, яким керував ОСОБА_2. Постановою Кролевецького районного суду Сумської області відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. На умовах Договору добровільного страхування транспортного засобу № 022-72000815 від 28.10.2010 25 червня 2012 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 7527 грн., а тому відповідно до товариства перейшло право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також позивач оплатив вартість замовленого проведення автотоварознавчого дослідження № 0053 від 25.07.2011 р. пошкодженого транспортного засобу в розмірі 350 грн.

Згідно з відповіддю Моторно (транспортного) страхового бюро України по мотоциклу марки «Honda», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, яким керував відповідач, на дату ДТП відсутній поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ОСОБА_1 неодноразово направлялася претензія щодо добровільного відшкодування ним протягом семи календарних днів заподіяних ПрАТ СК «АРМА» збитків у розмірі 7527 грн., однак претензія поверталася у зв'язку з відсутністю адресата за зазначеною адресою та закінчення терміну зберігання.

Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує повністю, згоден на винесення заочного рішення.

Відповідач повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.9 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач у своїй заяві дав згоду на вирішення справи з винесенням заочного рішення.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

28 жовтня 2010 року ТОВ «Холдинг Зерноторгівельна Компанія» (страхувальник) уклало з позивачем Договір добровільного страхування наземного транспорту №022-72000815, відповідно до якого об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автотранспортним засобом «ТОYОТА Land Сгuiser», 2009 р. випуску, чорного кольору, реєстраційний № НОМЕР_2., тобто між ними укладено договір добровільного майнового страхування (а.с. 4-7).

З постанови судді Кролевецького районного суду від 16 серпня 2011 року, яка на сьогодні набрала законної сили, вбачається, що 11.07.2011 р. року о 21 год. 20 хв. за адресою: м.Київ, автодорога дамба Осокорки-Проців-електрична опора № 26 сталася ДТП за участю вищезазначеного застрахованого автомобіля, яким керував ОСОБА_2 та транспортного засобу - мотоциклу марки «Honda», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого перебував відповідач, в результаті якої указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.15). У пункті IV Довідки про обставини дорожньо-транспортної пригоди № 8839289 від 11 липня 2011 року також зазначено, що вищезазначена ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем правил маневрування (а.с. 14).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На умовах укладеного Договору добровільного страхування наземного транспорту позивач 25 червня 2012 року виплатив страхувальнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування у межах фактичних витрат в розмірі 7527 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №2962 від 25 червня 2012 року та копією страхового акта №3948-А-К до Договору страхування 22-72000815 (а.с.24, 24 зв.).

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У даному випадку до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до ОСОБА_1, відповідального за завдані збитки, тобто до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації. Спірні правовідносини регулюються ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України.

У порядку суброгації позивач як страховик може стягнути із відповідача як заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику і не має права вимагати відшкодування вартості експертизи у зв'язку з тим, що вказані витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду. Оскільки позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 7527 грн., то з відповідача підлягають стягненню лише витрати, понесені на сплату зазначеного страхового відшкодування. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження в розмірі 350 грн. слід відмовити за їх безпідставністю.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає свій відлік з моменту виникнення страхового випадку, тобто з моменту заподіяння шкоди застрахованому транспортному засобу, у даному випадку - з 11 липня 2011 року. За таких обставин на момент звернення позивача 21 грудня 2014 року до суду з зазначеним позовом строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України тривалістю три роки, вже закінчився. Однак, враховуючи, що відповідачем не заявлено про застосування позовної давності, то відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, суд не застосовує позовну давність до даних правовідносин.

Судові витрати у справі підлягають розподілу відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог, зокрема з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 634 грн. 12 коп., з яких: 232 грн. 80 коп. судового збору та 401 грн. 32 коп. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 224, 226, 232 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Арма» витрати на виплату страхового відшкодування у розмірі 7527 грн. та судові витрати в розмірі 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 12 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд рішення без задоволення.

Суддя О. В. Бєгунова