Справа № 242/2365/15-ц
Провадження № 2/242/948/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Хацько Н.О., при секретарі Дуровій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення компенсації за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.06.2015 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення компенсації за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, в якій зазначила, що вона з 19.12.2003 року працювала на ДП «Селидіввугілля» в якості головного економіста бухгалтерії. 27.02.2015 року вона була звільнена за ст. 40 ч. 1 КЗпП України відповідно до наказу № 36-к від 26.02.2015 року. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, відповідач був зобовязаний в день звільнення видати йому належним чином заповнену трудову книжку та провести розрахунок по заробітній платі. Проте на час звільнення розрахунок проведено не було, відповідач не сплатив йому заборгованість по заробітній платі за грудня 2014 року по січень 2015 року. Остаточний розрахунок по заробітній платі проведено лише 22.05.2015 року. Компенсацію за час затримку розрахунку по заробітній платі позивач оцінює в суму 13454 грн. 10 коп., крім того, позивач вважає, що вищезазначеними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінила в 2000 грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача за довіреністю Красильникова С.О. в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлена, надала суду заяву з клопотанням слухати справу без її участі та заперечення на позовну заяву в яких зазначила, що згідно доданих до позову розрахункових листів (табуляграм) за грудень 2014 року та січень 2015 року середньоденна заробітна плата позивача склала 247 грн. 30 коп., виходячи з наступного розрахунку: (4604 грн. 00 коп. (оклад в грудні 2014 року) + 274 грн. 56 коп. (вислуга) + 80 грн. 39 коп. (індексація)) + (4604 грн. 00 коп. (оклад в січні 2015 року) + 823 грн. 68 коп. (вислуга) : 42 (кількість відпрацьованих робочих днів) = 247 грн. 30 коп. Згідно розпорядження КМУ від 12.11.2014 року № 1084-р, листа Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 та встановленого графіку роботи у період з 28.02.2015 року по 22.05.2015 року число робочих днів у склало 54 (лютий 2015 року 0; березень 2015 року 21; квітень 2015 року 21; травень 2015 року 12). Отже, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача складає 13354 грн. 20 коп., виходячи з розрахунку 247 грн. 30 коп. * 54 = 13354 грн. 20 коп. Крім того зазначила, що позивачем в підтвердження спричинення моральної шкоди не надано жодного доказу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, та законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.12.2003 року працювала на ДП «Селидіввугілля» в якості головного економіста бухгалтерії. 27.02.2015 року звільнена за ст. 40 ч. 1 КЗпП України відповідно до наказу № 36-к від 26.02.2015 року.

Згідно довідки, виданої ДП «Селидіввугілля» заборгованість по заробітній платі на час звільнення ОСОБА_1 складала 28 846 грн. 91 коп., яка погашена: 06.03.2015 року в сумі 452 грн. 73 коп., 30.03.2015 року в сумі 2810 грн. 18 коп., 01.04.2015 року в сумі 3082 грн. 90 коп., 10.04.2015 року в сумі 6975 грн. 34 коп., 21.05.2015 року в сумі 8228 грн. 65 коп., 22.05.2015 року в сумі 7297 грн. 11 коп..

Відповідно до ст. ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись двічі на місяць. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі несплати власником або уповноваженим ним органом належних звільненому працівнику сум у встановлені строки, зазначені в 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку або на момент розгляду справи в суді.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при частковому задоволенні позову працівника, суд визначає розмір відшкодування на час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

На підставі п. 1 розділу I и п. 2 розділу II Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, з послідуючими змінами та доповненнями, середній заробіток позивача для нарахування середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні повинен розраховуватися за два місяці до звільнення.

Суд звертає увагу, що відповідачем не заперечується факт заборгованості перед відповідачем по виплаті заробітній платі за грудень 2014 року та січень 2015 року, яку остаточно погашено 22.05.2015 року. Натомість визначаючи розмір компенсації за час затримки розрахунку, суд вважає правильним розрахунок наданий відповідачем, оскільки відповідає вимогам Порядку постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

Стосовно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 237-1 ч. 1 КЗпП України, працівникові проводиться відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальнихжиттєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, повязанні із тим, що затримка розрахунку належних йому сум відобразилася на його матеріальному стану. Він постійно перебував в стресовому стані, та нервував. Тобто був порушений його звичайний уклад життя, у нього порушився сон та він був змушений додавати додаткові зусилля для організації свого життя. Дана ситуація є прямим наслідком дій відповідача у добровільній невидачі належних позивачу грошових коштів.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину душевних страждань позивача, і виходячи з засад розумності та справедливості, задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково та стягує на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди задоволені частково, суд вважає необхідним стягнути з ДП «Селидіввугілля» на користь держави судовий збір в загальному розмірі 302 грн. 70 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 115, 116, 117, 225, 233 Кодексу Законів про працю України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення компенсації за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 компенсацію за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у сумі 13354 (тринадцять тисяч триста пятдесят) грн. 20 коп..

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 (пятсот) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» судовий збір в дохід держави в сумі 302 (триста дві) грн. 70 коп.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Селидівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя