АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс», треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання майнових прав на об'єкт реконструкції, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому посилалась на те, що 05 лютого 1999 року вона уклала з ПФ «Карадаг» договір № 31, згідно умов якого вона є учасником реконструкції гуртожитку ВАТ «Дніпротекстиль», розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору вона сплатила ПФ «Карадаг» 22212,00 грн. в якості свого внеску в реконструкцію, за квартиру НОМЕР_1 у даному гуртожитку.

Після здійснення реконструкції ОСОБА_2 заселилась у вказану квартиру, однак ПФ «Карадаг» не виконала своїх зобов'язань по договору щодо введення реконструйованого житлового будинку в експлуатацію.

30 жовтня 2002 року власником вказаного будинку стало ТОВ «Буделектродсервіс», яке прийняло на себе обов'язки щодо введення будинку в експлуатацію та передання у власність квартир особам, які раніше приймали участь у реконструкції будинку.

12 січня 2012 року між сторонами по справі укладено мирову угоду, відповідно до умов якої ТОВ «Буделектродсервіс» вводить в експлуатацію вищевказаний будинок на протязі трьох років з моменту підписання мирової угоди. Однак до теперішнього часу відповідач не виконав прийняті на себе обов'язки по мировій угоді щодо введення в експлуатацію реконструйованої частини будинку, тому позивач просила суд, визнати за нею майнове право - право на отримання у власність після введення в експлуатацію квартири НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1, загальною площею 53 кв.м (а.с. 3-6).

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 36-38).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення позову в повному обсязі (а.с. 41-44).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ПФ «Карадаг» було укладено договір № 31 від 05 лютого 1999 року про участь у реконструкції гуртожитку ВАТ «Дніпротекстиль», розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до умов даного договору ПФ «Карадаг», на підставі договору № 01/98 від 07 липня 1998 року, зобов'язалась проводити реконструкцію зазначеного гуртожитку під житловий 55-квартирний будинок, за 50 % реконструйованого будинку.

За пунктом 2.1. договору, позивачем був сплачений внесок за квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в розмірі 22212,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 05 лютого 1999 року (а.с. 11).

Згідно договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2002 року ТОВ «Буделектродсервіс» придбало будівлю гуртожитку, що знаходиться в стадії реконструкції під житловий будинок за вказаною адресою.

Відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Буделектродсервіс» було затверджено мирову угоду, за умовами якої товариство вводить в експлуатацію реконструйовану частину будинку (другий під'їзд) та проводить реєстрацію гуртожитку як житловий будинок не пізніше трьох років з моменту підписання цієї мирової угоди з наступним наданням права власності ОСОБА_2 квартири НОМЕР_1, шляхом оформлення договору купівлі-продажу або іншим способом, а ОСОБА_2 в свою чергу зобов'язується оплатити вартість робіт, пов'язаних із введенням в експлуатацію реконструйованої частини будинку в сумі 23765,94 грн. та здійснювати інші оплати (а.с.21-24).

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, якщо договір визначає момент переходу права власності на майно до набувача, в порядку, іншому, ніж передбачено вказаною нормою - застосовуються правила договору.

Заявляючи позовні вимоги про визнання майнових прав, позивач не надала доказів про те, що її майнові права не визнаються чи оспорюються відповідачем. Навпаки, із ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2012 року, наведеної вище по тексту, вбачається, що сторони уклали мирову угоду за якою відповідач висловив згоду надати право власності позивачці на реконструйовану квартиру, майнове право на яку просить визнати позивач, за певних умов, оплат та у відповідні строки (п.2 - п.7).

Однак, позивач доказів виконання нею умов даної мирової угоди та ухилення відповідача від виконання умов угоди, суду не надала. Крім того, строк виконання даної угоди з часу її укладення між сторонами не сплинув.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з яким погоджується судова колегія.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: