Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1559/14-ц
Провадження №2/650/32/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Дічакової Т.І.

при секретарі - Біловол Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Олександрівка справу за позовом

Представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до фермерського господарства «Скіф» про розірвання договору оренди землі, суд

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 до фермерського господарства «Скіф» про розірвання договору оренди землі посилаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона отримала у спадщину та стала власником двох земельних ділянок 7, 24 га та 7, 3404 га , загальною площею 14, 5804 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Старосільської сільської ради Великоолександрівському районі Херсонської області.

За свого життя 21 березня 2005 року ОСОБА_4 уклала договір оренди з фермерським господарством «Скіф» на зазначені земельні ділянки строком на 15 років. Після смерті матері вона звернулася в письмовому вигляді з питанням розірвання договору оренди до голови фермерського господарства, але відповіді не отримала.

Вважає, що існуючий договір оренди повинен бути розірваний, оскільки земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель, однак відповідно до п.17 договору оренди передача земельних ділянок в оренду здійснена без розроблення проекту їх відведення і проект землеустрою, який є одним із обов'язкових заходів із збереження родючості ґрунтів для землекористувача, не розроблено до цього часу.

А відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря земельної ділянки дотримання екологічної безпеки землекористування та забезпечення родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил.

Крім того, при укладанні договору оренди орендар не зазначив істотні умови договору, а саме щодо збільшення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, порядку її внесення та відповідальність за її несплату, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, порушивши вимоги ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Виходячи з вимог ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги позову згідно поданої заяви зазначивши, що ОСОБА_2 після прийняття спадщини не бажала, щоб договір оренди продовжував діяти, зверталася неодноразово, щоб їй повернули землю, але не отримавши відповіді, звернулася до суду.

Земельні ділянки було передано в оренду без проекту відведення і не було виконано відповідачем вимоги Закону України про виготовлення проекту землеустрою. Зазначені порушення дають підстави для розірвання договору оренди в силу положень ст. 22, 158 ЗК України, ст. 15, 22, 24, 32 Закону України «Про оренду землі».

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що передача земельних ділянок без проекту відведення передбачена договором оренди, який підписали сторони. Ні цільове призначення, ні границі земельних ділянок при передачі їх в оренду не здійснювалися тому не було необхідності розробляти проекти землеустрою.

Стаття 22 Закону України була доповнена ч. 4 у 2009 році, а договір оренди укладався в 2005 році. Просить відмовити в позові.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Договір оренди земельних ділянок від 21.03.2005 року підтверджує передачу ОСОБА_4 в оренду фермерському господарству «Скіф» земельної ділянки площею 14,58 га.

Не оспорюється, що ОСОБА_2 є спадкоємницею земельних ділянок своєї померлої матері, що підтверджують копії Державних актів та відмітки в них. Згідно п. 36 Договору оренди перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. На це вказує і ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі».

Однак, як зазначили представники позивачки, ОСОБА_2, отримавши землю у власність, не бажала, щоб договір оренди від 21.03.2005 року продовжував свою дію.

В судовому порядку поставлено питання розірвання договору оренди землі.

Підстави розірвання договору оренди землі зазначено в самому договорі оренди від 21.03.2005 року - п. 34, 35 та в ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі».

До суду подано позов в якому як підстави розірвання договору оренди землі від 21.03.2005 року зазначено передачу землі в оренду без проекту відведення, не виготовлення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Це є істотним порушенням договору на думку представників позивачки, бо призведе до різкого зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки. Крім того, в договорі не зазначено істотні умови щодо збільшення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, порядку її внесення та відповідальності за її несплату, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

В судовому засіданні ці підстави були підтриманні.

Однак, що стосується не зазначення істотних умов, в договорі оренди від 21.03.2005 року є відповідні розділи, які регулюють вказані представником позивача питання. Крім того, відсутність істотних умов у договорі не дає підстав для розірвання договору оренди.

Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» дає право орендодавцю вимагати від орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів.

В судовому засіданні не було подано жодного доказу на підтвердження того, що позивачка мала до фермерського господарства «Скіф» такого роду претензії та зверталася для їх вирішення. Не подано також доказів на підтвердження того, що відповідач по справі не дотримався та не забезпечує збереження родючості ґрунтів в ході користування земельною ділянкою позивачем. Сам факт не виготовлення проекту землеустрою ще не свідчить про недотримання відповідачем вимог по збереженню родючості ґрунтів, адже сівозміна це не єдиний фактор від якого залежить родючість. В позові висловлено лише припущення щодо майбутнього зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки.

Однак, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання - ст. 15 ЦК України. Захисту підлягає лише порушене право.

І в п.27 Договору оренди від 21.03.2005 року, і в ст. 24 Закону України «Про оренду землі» мова не йде про проект відведення, землеустрою. Тобто, його відсутність не передбачена як підстава для розірвання договору оренди.

Крім того, на момент укладання договору оренди, ст. 22 ЗК України існувала в іншій редакції і частиною 4 вона була доповнена у 2009 році. Вимоги цієї частини до 01.01.2015 року поширювались на тих користувачів, які використовували земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею більш як 100 га, а за договором передано 14,58 га земельної ділянки позивачки та загальний масив 50, 74 га.

На момент укладення договору оренди землі від 21.03.2005 року в ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в існуючій на той час редакції виготовлення проекту відведення земельної ділянки було необхідним у випадках, передбачених цим Законом. А зазначений Закон у ст. 16 передбачав виготовлення проекту відведення у разі зміни цільового призначення земельної ділянки. Крім того, вказана стаття урегулювала питання передачі в оренду земель державної або комунальної власності.

Керуючись ст. 6, 10, 11 ЦПК України, в силу ст.22, 158 ЗК України. Ст 15, 16, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», умов договору оренди землі від 21.03.2005 року суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до фермерського господарства «Скіф» про розірвання договору оренди землі відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Т.І.ДІЧАКОВА