Справа № 333/3079/15-ц
Провадження № 4-с/333/29/15
УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог зазначив наступне.

24.04.2015 року ОСОБА_1 отримав від Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Акт опису та арешту майна від 10.04.2015 року складеного головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2 Зі змісту Акту опису та арешту майна від 10.04.2015 року встановив, що акт було складено у виконавчому провадженні № 45464957, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4213/11, виданого 11.11.2014 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Спілка пенсіонерів України» заборгованості у розмірі 684133,05 грн. 29.04.2015 року, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 45464957 дізнався, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 45465057, та виконавчого провадження № 45465057 не надсилалась ОСОБА_1 ані за адресою вказаної у виконавчому документі ані за адресою його реєстрації та фактичного місця проживання. У звязку з викладеним просить суд визнати дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2Р щодо відкриття виконавчих проваджень № 45464957, № 45465057, винесення постанови б/н про стягнення з боржника виконавчого збору від 24.12.2014 року, винесення постанови б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.12.2014 року незаконними. Визнати протиправними, та скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень № 45464957, № 45465057 від 18.11.2014 року, визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору б/н від 24.12.2014 року, визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 24.12.2014 року.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника ОСОБА_3 не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, представник скаржника надала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримала, з підстав викладених у ній та просила суд задовольнити її.

Державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ в судове засідання не з'явився, також суду надали письмові заперечення, відповідно до яких зазначили, що на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС ЗМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження, до складу якого входе виконавче провадження з примусового виконання в/л № 2-4213/11, виданого 11.11.2014 Комунарським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» заборгованості у розмірі 684133,05 грн. В рахунок погашення вищевказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 24.01.2008 року за реєстровим № 524, шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. 18.11.2014 державним виконавцем, керуючись ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа. Вищезазначену постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано боржнику рекомендованим листом з повідомленням 19.11.2014 року за вих. № 2192/9 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: м. Запоріжжя, вул. Глиноцементна, 18, та за адресою місцезнаходження майна боржника (предмета іпотеки), зазначеного у резолютивній частині виконавчого документа, а саме: м. Запоріжжя, вул. Правди, 25/45, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції від 19.11.2014 року.

Представник КС «Спілка пенсіонерів України» ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення скарги не заперечує.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши матеріали виконавчого провадження, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 383, 384 ЦПК України, ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Постановою головного державного виконавця Орджонікіджевського ВДВС ЗМУЮ від 18.11.2014 року відкрито виконавче провадження по виконавчому документу про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Спілка пенсіонерів України» заборгованості у розмірі 684133,05 грн. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2. Боржнику надано самостійний строк для виконання рішення суду до 24.11.2014 року.

Постановою головного державного виконавця Орджонікіджевського ВДВС ЗМУЮ від 18.11.2014 року відкрито виконавче провадження по виконавчому документу про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Спілка пенсіонерів України» заборгованості по сплаті судового збору у розмірі 1921,80 грн. Боржнику надано самостійний строк для виконання рішення суду до 24.11.2014 року.

Як зазначено державним виконавцем постанова разом із викликом була направлена на адресу боржника, що підтверджується реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с. 82, 83). Проте, згідно матеріалів виконавчого провадження встановлено, що виклик боржника був зареєстрований за вихідним номером 2192/9 (а.с. 81), який документ було зареєстровано за вихідним номером 2191/9, судом не встановлено, державним виконавцем на надано жодного документу на підтвердження того, що саме за цим вихідним номером була зареєстрована постанова про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 24.12.2014 року з метою повного та своєчасного виконання рішення накладено арешт на майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_2.

24.12.2014 року державним виконавцем у звязку із тим, що боржником не погашено заборгованість у добровільному порядку, винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Актом опису та арешту майна по виконавчому провадженню № 45464957 від 10.04.2015 року, здійснено опис нерухомого майна боржника за адресою: АДРЕСА_3.

Будь-яких документів на підтвердження того, що виконавче провадження про стягнення з боржника на користь КС «Спілка пенсіонерів України» заборгованості входить до складу зведеного виконавчого провадження, суду не надано.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 17 вказаного Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Частиною 2 ст. 25 вказаного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 31 Закону).

Разом з тим, державний виконавець не надав доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та надання останньому реальної можливості добровільно виконати рішення. Відсутні докази того, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що свідчить про порушення державним виконавцем вимог ч. 5 ст. 25 та ч. 1 ст. 31 Закону.

Проте, зазначене порушення не може слугувати підставами для скасування постанови державного виконавця про арешт майна та заборону його відчуження, оскільки накладаючи арешт на майно боржника та оголошуючи заборону його відчуження, державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а несвоєчасне отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження лише давало можливість і не було обов'язком для відкладення виконавчих дій за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи державного виконавця.

Пунктом 4.1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження.

Що стосується постанов про відкриття виконавчого провадження, то вони є законними і обґрунтованими. Належних і допустимих доказів для визнання цих постанов неправомірними скаржником не надано.

Разом з тим, представником скаржника надано суду договір про порядок погашення заборгованості від 24.09.2015 року укладений між ОСОБА_1 та КС «Спілка пенсіонерів України» відповідно до якого, боржник зобовязується сплатити суму боргу до 31.10.2015 року. Та у разі порушення боржником умов договору, кредитор вправі в односторонньому порядку подати до ДВС виконавчий лист про примусове виконання виконавчого листа. Проте, цей договір є домовленістю між боржником та стягувачем. І як вбачаться з матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця, а не дії стягувача.

У звязку із тим, що ОСОБА_1 визнає борг та зобовязується його сплатити, а також те, що він оскаржує дії державного виконавця, щодо не надання йому добровільного строку на виконання рішення суд прийшов до наступного висновку.

За приписами частин другої і п'ятої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

При цьому за змістом статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення. Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

У разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми (частина перша статті 46 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 10, 11, 57-59, 383 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Каса ОСОБА_2 від 24.12.2014 року за виконавчим провадженням № 45464957 незаконною та зобов'язати вказану особу скасувати вказану постанову.

Зобов'язати державного виконавця встановити ОСОБА_1 добровільний строк для виконання рішення суду по виконавчому провадженню № 45464957.

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва