Провадження № 2/750/136/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

з участю позивача, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила визнати, що ОСОБА_2 є батьком її сина ОСОБА_3 та стягнути з останнього аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позов тим, що відповідач не визнає свого батьківства по відношення до сина ОСОБА_3 та добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стверджуючи, що батьком її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина.

Відповідач позов визнав, проте щодо розміру аліментів просив стягувати у відповідності до законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 29.09.2011 року у позивача ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.8), батьком дитини записаний ОСОБА_7. Відомості про батька дитини ОСОБА_3 - записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач стверджує, що батьком дитини є відповідач, оскільки з 2010 року між ними були близькі стосунки в зв'язку з чим по батькові дитини вона вказала саме ім'я відповідача. Вказане підтверджується поясненнями позивача та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що в їх присутності відповідач називав себе батьком дитини - ОСОБА_3, часто бував вдома у позивачки.

Ухвалою суду було призначено молекулярно-біологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського міського бюро судово-медичних експертиз. Однак її проведено не було, оскільки відповідач до проведення експертизи подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги позивача про визнання батьківства.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів.

Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, а позивач не довела про мінливий дохід відповідача, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до її віку.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 126, 128, 180 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в с. Вихвостів, Городнянського району, Чернігівської області батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку, мінімальний розмір на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.10.2014 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Л.В. Карапута