АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2014р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення авансу, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення авансу, посилаючись на те, що у квітні 2011р. між ним та відповідачами була укладена угода про передачу завдатку, в рахунок придбання ним у відповідачів АДРЕСА_1, вартістю 600 000грн., і на виконання умов укладеного договору він передав відповідачам кошти, а саме: 13.04.2011р. - 16 000грн.; 13.04.2011р. - 500 доларів США, (еквівалент 4 000грн. по курсу 1 долар США 8 грн.); 21.04.2011р. - 20 000грн.; 28.04.2011р. - 20 000грн., а всього в якості завдатку було передано 60 000грн., що підтверджується підписами ОСОБА_2 у договорі завдатку.

Крім того, згідно з пунктом 7 укладеного договору між ним та відповідачами була досягнута домовленість про проведення ним ремонтних робіт в зазначеній квартирі до моменту підписання договору купівлі-продажу, і на проведення ним ремонтних робіт він витратив 16 865,05грн.

В подальшому він дізнався, що квартира продана іншим особам, а тому позивач просив стягнути на його користь понесені витрати на ремонт в сумі 16 865,05грн., та сплачену суму завдатку в подвійному розмірі - 120 000грн.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2014р. позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення авансу задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму авансу в сумі 60 000грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на придбання матеріалів в розмірі 16 865,05грн., та судові витрати в розмірі 768,65грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом неправильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, і не надано належної оцінки доказам по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів ОСОБА_2, та ОСОБА_4 коштів за угодою про передачу завдатка, суд виходив з того, що відповідачі повинні нести відповідальність в солідарному порядку за вказаним договором.

Проте колегія суддів не може погодитися із вказаними висновками виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи у квітні 2011р. між ОСОБА_2, ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_3 з іншої сторони була укладена угода про передачу завдатку, і відповідно до умов вказаної угоди відповідачі зобов'язувались продати ОСОБА_3 АДРЕСА_1, за 600 000грн., і в якості позивач передав наступні суми: 13.04.2011р. - 16 000,00 грн.; 13.04.2011р. - 500 доларів США, (еквівалент 4 000грн. по курсу 1 долар США 8 грн.); 21.04.2011р. - 20 000грн.; 28.04.2011р. - 20 000грн., а всього в якості завдатку було передано 60 000грн., що підтверджується підписами ОСОБА_2 у договорі завдатку.

Крім того пунктом 7 угоди про передачу завдатку, між сторонами була досягнута домовленість про проведення покупцем (позивач) ремонтних робіт в зазначеній квартирі до моменту підписання договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи ремонтні роботи в квартирі проводив позивач, і згідно квитанцій на придбання матеріалів позивачем були понесені витрати на ремонтні роботи на загальну суму 16 865,05грн.

Згідно висновку №1474-14 судової почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Продавець» та «Получил» угоди про передачу завдатку від квітня 2011 року (всього 4 підписи) виконані самим ОСОБА_2

Як встановлено в удовому засіданні договір купівлі-продажу зазначеної квартири між сторонами не було укладено.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно положень ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частина 2 статті 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, якщо в правочині не визначено, що така сума є завдатком.

Враховуючи що сторонами під час укладання попереднього договору не було дотримано нотаріального посвідчення попереднього договору, як того вимагає законодавство, а тому отримана ОСОБА_2 від ОСОБА_3 за попереднім договором сума в загальному розмірі 60 000грн. є авансом, і вказана сума підлягає поверненню ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, оскільки саме ОСОБА_2 підписав угоду про передачу завдатку та отримував кошти за укладеною угодою.

Також з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати на проведення ремонтних робот згідно п.7 укладеного договору на загальну суму 16 865,05грн.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом неправильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, і не надано належної оцінки доказам по справі, з посиланням на те, що судом було розглянуто справу за його відсутності самі по собі не свідчать про незаконність рішення суду, та не спростовують висновків суду про стягнення з нього коштів на користь позивача.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом неправильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, і не надано належної оцінки доказам по справі, з посиланням на те, що він не укладав з позивачем угоду про передачу завдатку, і не отримував кошти за вказаною угодою необґрунтовані, оскільки матеріалами справи було підтверджено укладання вищевказаної угоди з позивачем та отримання за зазначеною угодою від позивача коштів.

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що судом неправильно були застосовані норми матеріального та процесуального права і не надано належної оцінки доказам по справі безпідставні, та зводяться до переоцінки доказів по справі та непогодження з їх оцінкою, тоді як розглядаючи справу, суд оцінив докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів в порядку ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Що ж стосується вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу та витрат за проведені ремонтні роботи, то в зазначеній частині позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_4, хоч і зазначена стороною угоди про передачу завдатку, однак зазначену угоду не підписувала, та кошти за укладеною угодою не отримувала.

Оскільки задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення коштів з ОСОБА_4 суд першої інстанції не врахував наведені обставини, і висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи та нормам права, якими регулюються виниклі між сторонами правовідносини, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду в цій підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача і стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми авансу в розмірі 60 000грн., та витрат на ремонт в сумі 16 865,05грн., відмовивши ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2014р. в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми авансового платежу, в розмірі 60 000грн.; солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на придбання матеріалів в розмірі 16 865,05грн., та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судових витрат в розмірі 768,65грн. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 суму авансового платежу, отриману за попереднім договором купівлі-продажу в розмірі 60 000грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на придбання матеріалів в розмірі 16 865,05грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 768,65грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді