Справа № 439/573/14 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/570/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Щербая В.П.

з участю: позивача ОСОБА_2 та його представника - адвоката

ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ясенівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ясенівської сільської ради Бродівського району Львівської області, ОСОБА_4, в якому просив визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку з дворовими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2. померла його мати ОСОБА_6, яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. До складу спадкового майна входить ? частка будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний будинок був збудований батьками позивача, проте право власності на нього було зареєстровано за батьком ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Після смерті батька відповідачка у справі ОСОБА_8, яка є сестрою позивача, прийняла спадщину. Позивач вказує, що він є спадкоємцем по заповіту після смерті його матері. Зазначає, що реалізувати своє право на спадщину і отримати свідоцтво про власності на спадковий будинок не може, оскільки його мати не зареєструвала права власності на ? частку вказаного житлового будинку. Вказує також, що він вступив в управління та володіння спадковим майном, а отже, вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до діючого на час відкриття спадщини ЦК 1963 року. Просив задовольнити його позов.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2014 року позов задоволено частково та визнано за позивачем право власності на 5/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення оскаржила відповідачка ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом першої інстанції норма матеріального і процесуального права, неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначає, що позивач у спірному будинку не проживав та не був у ньому зареєстрований, будь-які інші належні докази вступу в управління чи володіння будинком відсутні. Вказує, що позивач пропустив строк позовної давності, а у рішенні суду не обґрунтовано поважності причин пропуску цього строку.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є ? ідеальна частка житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який відповідно до дубліката свідоцтва на право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Ясенівської сільської ради Бродівського району Львівської області 31.01.2011р. та зареєстрованого в комунальному підприємстві Львівської обласної ради "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 31.01.2011р., номер запису 62 в книзі 2, був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7.

Сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4. - рідні брат та сестра, які визнали і підтвердили той факт, що вказаний будинок був побудований за спільні кошти та в період шлюбу їх батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які з 17.10.1958р. перебували в шлюбі.

Відповідно до положень ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, чинного на час будівництва будинку, цей будинок був спільною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 із рівними частками на це майно.

Згідно даних Золочівського БТІ спірний будинок цегляний, загальною площею 72, 8 кв.м., житловою площею 54,7 кв.м., складається з 3-ох житлових кімнат, кухні, 2-х коридорів. До будинку належать літня кухня "Б" та сараї під літ. В, Г, Д, Е.

Співвласник будинку ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. та залишила заповіт та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося своєму сину ОСОБА_2 (а.с. 39).

Правовідносини по прийняттю спадщини після смерті ОСОБА_6 регулюються ЦК 1963 року, чинного на час відкриття спадщини.

Наявною в матеріалах цивільної справи копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6 підтверджується, що її спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 у встановлений ст.. 549 ЦК України строк прийняв спадщину шляхом звернення із заяво в нотаріальну контору (а.с. 37) та одержав свідоцтво про право власності за заповітом від 02.12.2003р. на частину спадкового майна - середню земельну частку пай площею земельної ділянки 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 45).

Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок ОСОБА_2 не видавалось у зв'язку із відсутністю належно оформлених документів спадкодавця про право власності на цей будинок та належну їй ? частку.

Відповідно до положень п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994р. № 18/5, чинної на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, прийняття частини спадщини вважається прийняттям спадщини в цілому.

Таким чином вважається, що ОСОБА_2 як спадкоємець по заповіту своєї матері прийняв спадщину в цілому, в тому числі і належну спадкодавцю частину житлового будинку АДРЕСА_1.

У зв'язку з наведеним доводи апеляційної скарги про те, що позивач не прийняв спадщину на частину будинку, належної матері, не заслуговують на увагу.

Враховуючи, що на день відкриття спадщини спадкодавця ОСОБА_6 пережив її чоловік ОСОБА_7 1928р.н., який був непрацездатним за віком, проживав у спадковому будинку та відповідно до положень ст. 535 ЦК України мав право на обов'язкову частку спадщини незалежно від змісту заповіту, суд правильно прийшов до висновку, що ідеальна частка позивача в будинку становить 5/12 частин.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач пропустив строк позовної давності, не заслуговують на увагу, оскільки про порушення свого права позивач дізнався після видачі відповідачці ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом батька ОСОБА_7 на увесь спірний будинок, від 18.03.2014р. (а.с. 63), в тому числі і на частку, яку по заповіту матері прийняв позивач.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк