Провадження № 2/127/739/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку та земельну ділянку в порядку спадкування. Свій позов мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем за заповітом є позивач. До складу спадкового майна входить ? частка житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельна ділянка за цією ж адресою. Ухвалою Вінницького міського суд Вінницької області від 20 лютого 2014 року по справі №127/29917/13-ц було визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про виділ в натурі та визнання права власності на частини вказаного житлового будинку та земельних ділянок. Вказана ухвала набрала законної сили. Однак, померла не встигла провести реєстрацію свого права власності в органах державної реєстрації. Відсутність цих відомостей в державному реєстрі стало підставою для відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За таких обставин позивач звернулася до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,03 га, розташовану за цією ж адресою.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, зокрема нормами спадкового права та щодо захисту права власності.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва №806 про право особистої власності на будівлі, виданого Вінницьким міським житловим управлінням 11 січня 1973 року на підставі рішення виконкому Вінницької ради депутатів трудящих №869 від 19 жовтня 1972 року, на праві власності належала ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.20-21). Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка за цією ж адресою площею 0,1 га (0,09 га та 0,01 га) належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується державними актами від 24 червня 2011 року серії ЯЛ №526812 та від 24 червня 2011 року серії ЯЛ №526813.

Ухвалою Вінницького міського суд Вінницької області від 20 лютого 2014 року по справі №127/29917/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, визнано мирову угоду, укладену між сторонами та визнано, зокрема за ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку літери «А», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв.м., яка складається з приміщень: вітальні 2.1 площею 8,0 кв.м., кімнати 2.2 площею 8,4 кв.м., кімнати 2.3 площею 7,9 кв.м., кімнати 2.4 площею 15,9 кв.м., кухні 2.5 площею 9,9 кв.м., санвузла 2.6 площею 4,3 кв.м. з належними до неї господарськими будівлями та спорудами: погріб літ. «п/а.», гараж літ. «Ж» з оглядовою ямою літ. «о/Ж», сарай літ. «Н», та земельну ділянку №1 площею 0,03 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до кадастрового плану, виготовленого 23 січня 2014 року Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру (а.с.17-19). Ухвала набрала законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть сер. НОМЕР_2 від 19 березня 2014 року (а.с.6). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 231/2014 спадкоємцем щодо майна померлої ОСОБА_3 є позивач по справі. Інших спадкоємців не встановлено.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю відомостей про реєстрацію права власності на спадкову частину будинку та земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 жовтня 2014 року № 3490/02-31 (а. с. 16).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233, 1241, 1261 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

З матеріалів справи, а саме спадкової справи вбачається, що спадкоємцем щодо майна померлої ОСОБА_3 за заповітом є ОСОБА_1 Інші спадкоємці відсутні. ОСОБА_1 скористалася своїм правом на спадкування та прийняла спадщину. Зазначені обставини встановлені в судовому засіданні та не заперечуються сторонами.

Відповідно до ст. ст. 40, 125, 126 ЗК України, чинними на момент отримання померлою державного акту на право власності на земельну ділянку, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. На момент оформлення ОСОБА_3 в 1973 році права власності не була передбачена обов'язкова державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вінницької міської ради від 29 жовтня 2010 року №3004 земельні ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,09 га та 0,01 га передані у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Право власності на зазначені земельні ділянки виникло з моменту отримання державних актів на право власності на земельні ділянки від 24 червня 2011 року серії ЯЛ №526812 та від 24 червня 2011 року серії ЯЛ №526813 та проведення державної реєстрації. Право власності на частку в житловому будинку підтверджується свідоцтвом №806 про право особистої власності на будівлі, виданого Вінницьким міським житловим управлінням 11 січня 1973 року на підставі рішення виконкому Вінницької ради депутатів трудящих №869 від 19 жовтня 1972 року.

Як вже зазначалось, судовим рішенням було визнано за ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку літери «А», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв.м. та земельну ділянку №1 площею 0,03 га, розташовану за цією ж адресою, відповідно до кадастрового плану, виготовленого 23 січня 2014 року Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру. Померла в силу короткого часу не отримала нових правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням рішення суду від 20 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку, що померла ОСОБА_3 за життя набула право приватної власності на частину житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 такого права на час смерті не втратила, тому право власності на вказане майно входить до спадкової маси, на яку відкрилась спадщина після її смерті.

Позивачем доведено в судовому засіданні, що вона є спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 Враховуючи відсутність реєстрації права власності за померлою, позивач позбавлена можливості здійснити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Відповідно до статей 321, 328, 392 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач набули права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1225, 1233, 1268, ст. ст. 40, 125, 126, 131 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право приватної власності на:

? частину житлового будинку літери «А», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв.м., яка складається з приміщень: вітальні 2.1 площею 8,0 кв.м., кімнати 2.2 площею 8,4 кв.м., кімнати 2.3 площею 7,9 кв.м., кімнати 2.4 площею 15,9 кв.м., кухні 2.5 площею 9,9 кв.м., санвузла 2.6 площею 4,3 кв.м. з належними до неї господарськими будівлями та спорудами: погріб літ. «п/а.», гараж літ. «Ж» з оглядовою ямою літ. «о/Ж», сарай літ. «Н»,

земельну ділянку №1 площею 0,03 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до кадастрового плану, виготовленого 23 січня 2014 року Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру,

в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Кадастровий план земельної ділянки, виготовлений 23 січня 2014 року Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру, є невід'ємною частиною цього рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний тест рішення буде виготовлений у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України п'ятиденний строк.

Суддя: