У Х В А Л А

25 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Романюка Я.М., Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 11 березня 2015 року та рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5, управління державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Київській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання недійсними та скасування рішення сільської ради та державного акта на право власності,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 березня 2015 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

14 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 11 березня 2015 року та рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 116, 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а також частин першої-третьої статті 213 та частин першої, другої статті 214 ЦПК України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Верховного суду України від 10 жовтня 2008 року.

Перевіривши наведені в заяві ОСОБА_4 доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Постановляючи ухвалу від 15 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оспорюване рішення сільської ради було прийнято з дотриманням вимог ЗК України, тому підстави для його скасування та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі цього рішення, відсутні.

Разом із тим в ухвалі Верховного суду України від 10 жовтня 2008 року, яка надана заявником для порівняння, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметом спору, підставами позову та за аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної вище справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5, управління державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Київській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання недійсними та скасування рішення сільської ради та державного акта на право власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 11 березня 2015 року та рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко