Категорія 27 Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Зайцева А.Ю., Денишенко Т.О.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Марейчик Наталі Олександрівни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року, судова колегія,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору поруки припиненим.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що 08.09.2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір, з метою забезпечення виконання умов якого між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір поруки.

23 грудня 2008 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до ОСОБА_2 з досудовою вимогою про погашення заборгованості за зазначеним вище кредитним договором.

У своєму позові ОСОБА_2 посилався на ч.4 ст.559 ЦК України, відповідно до якої, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Проте у зазначений шестимісячний строк ПАТ «ОТП Банк» до позивача ОСОБА_2 не звернувся, а тому останній просив визнати припиненим договір поруки та визнати його недійсним з дня його припинення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано припиненим договір поруки №SR-B02/080/2008 від 08.09.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк».

В задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору поруки - відмовити.

Не погоджуючи з зазначеним рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Марейчик Н.О. оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, судова колегія рахує за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Матеріалами справи встановлено, що 08.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №ML-B02/080/2008, відповідно до якого останньому були надані кредитні кошти в розмірі 50 000 доларів США, із строком повернення до 08.09.2023 року.

З метою забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-B02/080/2008 від 08.09.2008 року.

Згідно п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань.

Відповідно до п.3.2 договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором, протягом трьох банківських днів з дня отримання відповідного письмового повідомлення кредитора.

Встановлено, що 23.12.2008 року ЗАТ «ОТП Банк» звернувся до ОСОБА_2 з досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором №ML-B02/080/2008 та запропонував достроково виконати боргові зобов'язання ОСОБА_4 протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, сплативши на рахунок Банку: 29910,11 доларів США - суму кредиту; 909,96 доларів США - суму процентів за користування кредитом; 1884,58 гривень - суму пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом; 75 гривень - суму штрафів.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Під час ухвалення рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що своєю досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором ЗАТ «ОТП Банк» змінив строк виконання основного зобов'язання, а саме право пред'явлення вимоги до ОСОБА_2, яке настає протягом шести місяців від дня закінчення виконання вимоги, тобто 27.07.2009 року, проте судова колегія безперечно не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Так у відповідності до п.п.«а» п.2.1 договору поруки №SR-B02/080/2008 від 08.09.2008 року встановлено, що ОСОБА_2 зобов'язаний повернути ЗАТ «ОТП Банк» повну суму отриманих коштів не пізніше 08 вересня 2023 року.

Таким чином, зазначеним договором поруки встановлено строк його закінчення.

За таких обставин, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором №ML-B02/080/2008 від 23.12.2008 року, що була направлена ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2, змінила строк виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином ЗАТ «ОТП Банк» скористалось своїм правом на дострокове повернення позики у відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, проте такі дії не можуть змінити укладений договір поруки №SR-B02/080/2008 від 08.09.2008 року, яким встановлено кінцеву дату його закінчення.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28.07.2014 року, у цивільній справі №212/4929/2012 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами та рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області у цивільній справі №127/578/13-ц за позовом ОСОБА_4 до АТ «ОТП Банк», за участю третьої особи ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, припинення договору поруки, стягнення коштів.

Позовну заяву про визнання припиненим договору поруки ОСОБА_2 подав до суду після набрання законної сили зазначеними вище рішеннями суду, якими раніше вирішувалось питання щодо можливості припинення договору поруки.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, у відповідності до п.2,3 ч.1 ст.309 ЦПК України, є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року, залишатися в силі не може та підлягає скасуванню в частині визнання договору поруки припиненим, з ухваленням нового рішення у зазначеній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Марейчик Наталі Олександрівни задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2014 року про визнання договору поруки припиненим, скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про припинення договору поруки №SR-B02/080/2008 від 08.09.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», відмовити.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки №SR-B02/080/2008 від 08.09.2008 року недійсним, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати в сумі 121 гривні 80 копійок.

Рішення суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Зайцев А.Ю.

_______ Денишенко Т.О.