Справа № 128/4562/14-ц Провадження № 22-ц/772/577/2015Головуючий в суді першої інстанції Шевчук Л. П.
Категорія 20 Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М., Жданкіна В.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.05.2014 року між ним та ФОП ОСОБА_3 було укладено усний договір купівлі - продажу квадроцикла «Traker XT Camo» вартістю 161 939,00 грн. На виконання даного усного договору він здійснив повну оплату квадроцикла в сумі 161 939,00 грн., однак відповідач після отримання грошових коштів та видачі йому квитанції до прибуткового ордеру №902 від 06.05.2014 року зник, ненадавши йому оплачений ним товар. Із урахуванням того, що з 06.05.2014 року по 09.07.2014 року він не отримав придбаний ним товар, 10.07.2014 року він звернувся до відповідача із письмовою вимогою про повернення отриманих грошових коштів в сумі 161 939,00 грн. Однак, відповідач відмовляється від повернення безпідставно отриманих грошових коштів, тому він звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути із відповідача на його користь 161 939,00 грн.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_2

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 902 ОСОБА_2 06.05.2014 року придбав у відповідача ФОП «Бакрадзе Ніно Робертівна» квадроцикл «Traker XT Camo» за 161 939,00 грн. (а.с.2).

10.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих ним грошових коштів в сумі 161 939,00 грн., оскільки квадроцикл «Traker XT Camo» він так і не отримав (а.с.3,4).

Згідно товарно - транспортної накладної від 06.05.2014 року ОСОБА_3 здала для перевезення у пункт розвантаження «м. Вінниця» вказаний квадроцикл вартістю 159739,00 грн. та сніговий відвал вартістю 2200,00 грн., загальною вартістю 161 939,00 грн. (а.с. 33).

На думку суду першої інстанції, з експрес - накладних №0 від 12.05.2014 року та №1923 від 17.07.2014 року служби доставки «Нова Пошта» вбачається, що на ім'я позивача представником відповідача було надіслано відповідні документи та запчастини (а.с. 35,36).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 1, 4, 6 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 673 ЦК України, надавши оцінку вказаній вище товарно-транспортній накладній від 06.05.2012 року та засвідченим нотаріально поясненням водія вантажівки ОСОБА_5 про доставку ним позивачу зазначеного товару, дійшов висновку, що ОСОБА_2 було доставлено придбаний ним у відповідача товар на суму 161939,00 грн., а позивачем не було доведено тих обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

З такими висновками колегія суддів не може погодитись із наступних підстав.

Відповідно до ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити товар. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця - фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно ст. ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Відповідно до ч.1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу.

Така відмова від договору здійснюється односторонньо, за бажанням покупця, і за правовими наслідками прирівнюється до розірвання договору (ч. 3 ст. 651 ЦК України). Викладене означає, що зобов'язання продавця та покупця за договором купівлі продажу у цьому разі припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Статтею 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечувалось, що між ними був укладений усний договір купівлі-продажу, на виконання вимог якого позивач здійснив проплату коштів у розмірі 161 939,00 грн. ФОП «Бакрадзе Ніно Робертівна» за вартість квадроцикла «Traker XT Camo», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 902 від 06.05.2014 року. Сторони договору дійшли домовленості про доставку товару.

Суд першої інстанції, пославшись на зазначену вище товарно - транспорту накладну, як доказ доставки позивачу придбаного ним товару, залишив поза своєю увагою, що: така форма накладної втратила чинність згідно з наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10 грудня 2013 року N 1005/1454; зазначені у ній відомості про вантаж не відповідають дійсності, оскільки згідно вказаної вище квитанції, позивач придбав лише квадроцикл «Traker XT Camo», а в накладну внесено інший товар - мотовездеход CF Moto Трекер LCELVYZ43E6000 419 та сніговий відвал; пунктом розвантаження товару вказано «м. Вінниця», в той час як позивач проживає у Вінницькому районі в смт. Вороновиця; у накладній відсутні відомості про прийняття водієм-експедитором вантажу для перевезення та відмітки про безпосередня отримання вантажу позивачем у пункті розвантаження.

Суд першої інстанції на порушення наведених нище норм процесуального права взяв до уваги письмовим поясненням водія вантажівки ОСОБА_6 та дав їм невірну оцінку з огляду на наступне.

Статтею 50 ЦПК України передбачено, що свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов'язаний з'явитися до суду у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

Частиною 5 ст.50 ЦПК України визначено, що за завідомо неправдиві показання або за відмову від давання показань з непередбачених законом підстав свідок несе кримінальну відповідальність, а за невиконання інших обов'язків - відповідальність, встановлену законом.

Стаття 63 ЦПК України передбачає такий засіб доказування як показання свідка. Згідно даної статті показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Однак Цивільний процесуальний кодекс України не містить такого засобу доказування, як письмове пояснення свідка, без відповідного його допиту у встановленому ст.180 ЦПК України порядку.

Наведені вище експрес - накладні «Нова пошта» не містять інформацію про отримання позивачем придбаного ним товару, а тому відсутні підстави їх прийняття як доказів передачі товару позивачу.

Статтями 60, 61 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами. За загальним правилом, передбаченим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, позивач довів ту обставину, що він оплатив придбаний у відповідача товар, однак, відповідач, будучи зобов'язаним довести ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень, не довів тієї обставини, що він дійсно доставив і передав позивачу придбаний ним товар.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення вказаного позову.

Враховуючи положення ст. 88, ч. 4 ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у розмірі 2429 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - задовольнити, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка заходиться за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2) грошові кошти в розмірі 161 939 грн. 00 коп. (сто шістдесят одна тисяча дев'ятсот тридцять дев'ять гривень 00 коп.).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у розмірі 2429 грн. 08 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дев'ять гривень 08 коп.).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : О.В. Ковальчук

Судді : В.М. Медяний

В.В. Жданкін