справа №664/4310/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді Заславець Н.В.,

при секретарі Бондаревій Т.К.

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Великокопанівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Великокопанівської сільської ради Цюрупинського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1, належний ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великі Копані.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали суду пояснили, що спадкодавцем у 1975 р. було збудовано житловий будинок, із своєю дружиною ОСОБА_7 померлий однією сім*єю не проживав і остання, як єдиний спадкоємець першої черги на спадкове майно не претендує, про що подала заяву до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк. 02.10.2006 року ОСОБА_6 склав на його користь заповіт, яким заповів все належне йому майно. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, заповіт не скасований і не змінений. Спадщину він прийняв, подавши заяву до приватного нотаріуса Цюрупинського районного нотаріального округу. Однак оформити спадщину за заповітом не в змозі через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. Нотаріусом з цих підстав йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцеві ОСОБА_6 на праві власності, на його ім*я у Великокопаніській сільраді відкрито особовий рахунок в погосподарській книзі за 1974-1976 рр., закріплено присадибну земельну ділянку. Крім того, позивач пояснив, що в спадковому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, рідний брат померлого, але в будинку не проживає, має іншу сім*ю. Йому відомо, що спадкодавець спочатку склав заповіт на користь брата ОСОБА_3, однак оскільки останній не допомагав йому та ніколи не опікувався ним, то ОСОБА_6 змінив заповіт на його користь у 2006 році із тих пір його не змінював.

Відповідачем - Великокопанівською сільською радою до суду подано заяву про повне визнання позову, проти його задоволення заперечень немає, просить справу розглянути у відсутності представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав суду пояснив, що померлий був його рідним братом, який спочатку вказаний будинок заповідав йому. Після смерті їх матері у 1978 році він продав будинок матері і вклав гроші у будівництво будинку брата ОСОБА_6, і той пообіцяв що він успадкує будинок. На даний час у нього немає власного житла, вважає, що секретар сільської ради незаконно вилучила у нього первинний заповіт і просить відмовити у позові, оскільки брат не міг з ним поступити несправедливо.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. В. Копані Цюрупинського району (а.с.78). Позивач є спадкоємцем ОСОБА_6 на все належне померлому майно на підставі заповіту, посвідченого від мені спадкодавця 02.10.2006 року секретарем виконкому В.Копанівською сільської ради, за реєстром №103, що підтверджено його дублікатом від 07.08.2014 року, реєстр №38(а.с.42). Заповіт є чинним відповідно до витягу із Спадкового реєстру заповітів від 03.09.2014 року (а.с.13). Позивачем прийнято спадщину шляхом подачі заяви про її прийняття за місцем відкриття спадщини 03.09.2014 року відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.12). Дружина померлого ОСОБА_7 від спадщини відмовилася, що підтверджено копією її заяви (а.с.19) та листом приватного нотаріуса від 27.01.2015 р. (а.с.40). Вказаний житловий будинок в АДРЕСА_1, належав спадкодавцеві ОСОБА_6 на праві власності, що підтверджено довідкою В. Копанівської сільської ради від 19.11.2014 року за №1906, згідно якої внесені дані про житловий будинок з відкриттям особового рахунку на ім*я спадкодавця ОСОБА_6 за НОМЕР_1 у погосподарській книзі №3 за 1974-1976 рр. сторінка 158) згідно наказу №58-к від 05.08.1975 р. дироектора радгоспу-заводу ім. Фрунзе, та про розмір закріпленої земельної ділянки, площею 0,29 га за вказаною адресою на ім'я померлого згідно рішення виконкому від 20.11.1991 року за №84(а.с.25,27).

Згідно з технічним паспортом від 07.08.2014 року на індивідуальний житловий будинок в АДРЕСА_1, було збудовано двокімнатний житловий будинок з кухнею та вірандою, господарчі будівлі і споруди - сарай, погріб, трубчатий колодязь, огорожа, хвіртка, вартість яких згідно експертної оцінки складає 71884,00 грн.( а.с.14-17). На ім*я померлого правовстановлюючий документ на житловий будинок не видавався. Приватний нотаріус Цюрупинського районного нотаріального огругу ОСОБА_11 02.12.2014 року відмовив позивачу в оформленні спадщини за заповітом через відсутність правовстановлюючого документа на ім*я спадкодавця на житловий будинок(а.с.28).

Згідно з п.1 Постанови ПВС України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Положенням ст. 1218 ЦК України закріплено, що до складу спадщини входять всі майнові права та обов*язкі, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадщину мають особи, які зазначені у заповіті.

Згідно до роз'яснень пункту 8 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», за діючим на час зведення спірного будинку законодавством, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. Згідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків і та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР , затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність 13.12.1995 року згідно наказу Держжитлкомунгоспу за №56, було передбачено обов*язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу (п.4 Інструкції ), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), ведення яких було віднесено до компетенції виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Виходячи із встановленого, суд вважає, що право власності на житловий будинок померлого ОСОБА_6підтверджено наявністю запису у погосподарській книзі №3 за 1974-1976 рр виконкому Великокопанівської сільської ради з відкриттям особового рахунку на його ім*я за НОМЕР_1 на житловий будинок із зазначенням розмірів земельної ділянки для обслуговування будинку згідно рішення виконкому №84 від 20.11.1991 року.

Вказані обставини визнані відповідачем Великокопанівською сільською радою, якою подано заяву про визнання позову у повному обсязі. Таке визнання не суперечить положенням закону і інтересам сторін, тому за спадкоємцем ОСОБА_1 належить визнати право власності на спадкове майно - на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Суд не приймає до уваги заперечення другого відповідача ОСОБА_3, який є братом померлого і спадкоємцем другої черги за законом, який за наявності чинного заповіту від імені спадкодавця на користь позивача, усувається від спадкування за законом. Крім того, суд вбачає у поясненнях відповідача невідповідність: останній заявив, що він після продажу будинку матері у 1978 році вклав кошти у будівництво будинку брата, тоді як будинок спадкодавцем був збудований у 1975 році, що значно раніше від оформлення відповідачем спадщини і продажу спадкового будинку і вказана обставина підтверджена належними доказами.

Витрати у справі віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, ч.3 ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1223 ЦК України, Інструкції про порядок реєстрації будинків і та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1, належний ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Витрати у справі віднести на позивача.

На рiшення протягом десяти днiв з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляцiйного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя Н.В. Заславець