Справа № 635/9654/14-ц
Провадження 2/635/328/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачів (солідарно) на користь позивача суму боргу у розмірі еквівалентному 16448,00 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі та суму неустойки за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 366000,00 гривень, за договором позики від 02 липня 2010 року в редакції додаткового договору № 1 від 05 січня 2011 року та з урахуванням Акту від 22 квітня 2013 року про визначення і узгодження суми боргу за договором позики у виді позичених коштів, процентів за користування ними та трьох процентів річних від простроченого повернення боргу станом на 24 жовтня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02 липня 2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 1433, відповідно до умов якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 7750,00 доларів США, а відповідачі зобов'язалися повернути позичені кошти у визначених за договором порядку та строки не пізніше 17 лютого 2013 року. В забезпечення виконання відповідачами їхніх зобов'язань за договором позики від 02 липня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 1435, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала позивачу в іпотеку належну їй на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1. 05 січня 2011 року між позивачем та відповідачами укладено додатковий договір № 1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 7, відповідно до умов якого відповідачі додатково позичили у позивача 5000,00 доларів США та домовилися про продовження розстрочення остаточного розрахунку до 17 жовтня 2013 року. Протягом дії договору позики від 02 липня 2010 року та Додаткового договору № 1 від 05 січня 2011 року відповідачі неодноразово порушували терміни часткових повернень позичених коштів, просили і отримували від представників позивача у збільшення повернення здійснених часткових платежів, а також додаткове запозичення коштів в рахунок отриманої позики. У зв'язку з цим, 22 квітня 2013 року між сторонами договору позики від 02 липня 2010 року було складено акт про визначення і узгодження суми боргу, відповідно до якого заборгованість відповідачів за договором позики від 02 липня 2010 року, станом на 22 квітня 2013 року складала 15500,00 доларів США та узгоджено остаточний термін повернення цієї суми до 17 жовтня 2013 року. Відповідачі свої зобов'язання за договором позики від 02 липня 2010 року та за укладеним до нього Додатковим договором № 1 від 05 січня 2011 року в обумовлений актом в обумовлений строк не виконали, позичені кошти у повному обсязі не повернули, тому позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення з відповідачів суми боргу.

Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності у судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя в повному обсязі та просила стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за договором позики у виді позичених коштів, процентів за користування ними та трьох процентів річних від простроченого повернення боргу в розмірі 16448,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України (1576,7642 гривень за 100 долари) на день ухвалення рішення становить 259346,17 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково пояснив, що дійсно за договором позики від 02 липня 2010 року та укладеним до нього Додатковим договором № 1 від 05 січня 2011 року вони з ОСОБА_3 одержали від позивача в борг грошові кошти, які в повному обсязі не повернули. Визнав, що має борг перед позивачем, але його сума є значно меншою ніж вказує позивач. Також зазначив, що викладені в договорі його умови, не відповідають дійсності, а мала місце усна домовленість з позивачем, яку відповідач не вважає за необхідне розголошувати.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 02 липня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 1433, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідачам валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 7750,00 долари США, а відповідачі зобов'язалися солідарно повернути валютні цінності у тому ж розмірі не пізніше 17 лютого 2013 року частинами по 250,00 долари США не пізніше 17 числа кожного місяця. За прострочення виконання своїх зобов'язань відповідачі зобов'язалися сплатити на користь позивача штраф (пеню) в розмірі 1000,00 гривень за кожен день прострочення, починаючи з шостого дня прострочення. Вказані обставини підтверджені договором позики від 02 липня 2010 року.

В забезпечення виконання відповідачами своїх зобов'язань за договором позики від 02 липня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 1435, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала позивачу в іпотеку належну їй на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.

05 січня 2011 року між позивачем та відповідачами укладено додатковий договір № 1 до договору позики від 02 липня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 7, відповідно до умов якого відповідачі додатково позичили у позивача 5000,00 доларів США зобов'язалися солідарно повернути валютні цінності у тому ж розмірі не пізніше 17 жовтня 2013 року частинами: 1500,00 долари США не пізніше 17 січня 2011 року; по 400,00 долари США не пізніше 17 числа кожного місяця в період з 17 лютого 2011 року до 17 лютого 2013 року; по 150 долари США не пізніше 17 числа кожного місяця в період з 17 березня 2013 року до 17 вересня 2013 року та здійснити остаточне повернення в сумі 200,00 долари США не пізніше 17 жовтня 2013 року.

22 квітня 2013 року між позивачем та відповідачами укладено акт визначення та узгодження суми боргу за договором позики, відповідно до якого борг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за договором позики, укладеним між ними 02 липня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 1433 та за Додатковим договором № 1 до нього, укладеним 05 січня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстр № 7 станом на момент складання акту, 22 квітня 2013 року становить 15500,00 долари США; узгоджено та визначено остаточний термін виконання зобов'язань за договором позики в строк до 17 жовтня 2013 року, але відповідачі не повернули у визначених порядку та строки суму позики.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідачів складає:

- сума позичених коштів у розмірі 14200,00 долари США;

- сума процентів за користування позиченими коштами:

за період з 22 квітня 2013 року по 10 червня 2013 року складає 159,00 долари США (159,00 долари США = 15500,00 долари США(сума позики) х 50 (кількість днів) х 07,50 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

за період з 10 червня 2013 року до 30 липня 2013 року складає 151,00 долари США (151,00 долари США = 15500,00 долари США (сума позики) х 51 (кількість днів) х 07,00 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

за період з 30 липня 2013 року до 13 серпня 2013 року складає 43,00 долари США (43,00 долари США = 15000,00 долари США (сума позики) х 15 (кількість днів) х 07,00 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

за період з 13 серпня 2013 року до 31 серпня 2013 року складає 50,00 долари США (50,00 долари США = 15000,00 долари США (сума позики) х 19 (кількість днів) х 06,50 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

за період з 31 серпня 2013 року до 31 жовтня 2013 року складає 161,00 долари США (161,00 долари США = 14600,00 долари США (сума позики) х 62 (кількість днів) х 06,50 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

за період з 31 жовтня 2013 року до 15 квітня 2014 року складає 422,00 долари США (422,00 долари США = 14200,00 долари США (сума позики) х 167 (кількість днів) х 06,50 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

за період з 15 квітня 2014 року до 17 липня 2014 року складає 347,00 долари США (347,00 долари США = 14200,00 долари США (сума позики) х 94 (кількість днів) х 09,50 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

за період з 17 липня 2014 року до 24 жовтня 2014 року складає 486,00 долари США (486,00 долари США = 14200,00 долари США (сума позики) х 100 (кількість днів) х 12,50 (облікова ставка НБУ у відповідному періоді користування позикою) / 100% / 365 днів);

загальна сума процентів за користування позикою в період з 22 квітня 2013 року по 24 жовтня 2014 року складає 1819,00 долар США

- 3% річних від простроченої поверненням суми боргу:

за період прострочення з 22 жовтня 2013 року до 24 жовтня 2014 року складають 429,00 долари США (429,00 долари США = 14200,00 долари США (прострочена сума боргу) х 3% (процентна ставка) х 368 (кількість прострочених днів) /100% / 365 днів;

· загальний розмір неустойки за період з 24 жовтня 2013 року по 24 жовтня 2014 року

складає 366000,00 гривень (366000,00 гривень = 366 (кількість днів прострочення) х 1000,00 гривень (розмір штрафу (пені)).

З урахуванням вищевикладеного загальна сума заборгованості у виді позичених коштів, процентів за користування ними та трьох процентів річних від простроченого повернення боргу складає 16448,00 долари США (14200,00 долари США (сума неповернутих грошових коштів) + 1819,00 долари США (проценти за користування позиченими коштами на рівні облікової ставки НБУ) + 429,00 долари США (три проценти річних від простроченої поверненням суми боргу), що в еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 22 січня 2015 року становить 259346,17 гривень (259346,17 гривень = 16448,00 долари США (сума заборгованості) х 15,767642 гривень (офіційний курс гривні щодо долара США); загальна сума неустойки за прострочення виконання зобов'язань складає 366000,00 гривень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачі свої зобов'язання щодо повернення позивачу грошових коштів у встановлений строк не виконали, суд вважає що сума боргу у розмірі 16448,00 доларів США, яка за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі складає 259346,17 гривень підлягає примусовому стягненню з відповідачів, солідарно, на користь позивача, тому задовольняє вимоги позивача про стягнення суми боргу, з урахуванням суми процентів за користування позиченими коштами, 3% річних від простроченої поверненням суми боргу.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідачів суми неустойки за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 366000,00 гривень, суд приходить до наступного.

Статтею 546 ЦК України визначені види забезпечення виконання зобов'язання, зокрема за частиною першою вказаною статті виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов'язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачами, суд приходить до висновку, що незважаючи, на те що розмір неустойки визначений договором, приймаючи до уваги, що за вибором позивача способу відшкодування збитків, суд, стягнув з відповідачів суму боргу у розмірі 259346 гривень 17 коп. з урахуванням процентів за користування позиченими коштами, 3% річних від простроченої суми, оскільки інший процент договором не встановлений, сума неустойки у розмірі 366000,00 гривень підлягає зменшенню, оскільки нарахована сума неустойки є не співмірною із сумою заборгованості і значно перевищує її розмір, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, що визначені у п. 6 ч. 1 ст. 3; ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме щодо справедливості, добросовісності та розумності.

Враховуючи викладене, суд зменшує розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідачів до 129673 гривень 07 коп.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 612; ст. 625; ч. 1 ст. 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 259346 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч триста сорок шість) гривень 17 коп., та суму неустойки за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 129673 (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 07 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім ) гривні 00 коп. з кожного.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна