Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7132/14-ц Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія 48 Доповідач Матюшенко І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Широкової Л.В., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, орган опіки та піклування, про визначення способу участі у вихованні внуків,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив визначити йому спосіб участі у вихованні внуків ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши йому такі дні та години для спілкування з ними без присутності матері ОСОБА_1 з відвідуванням місця його проживання: з 10-00 год. до 20-00 год. кожної першої та третьої суботи місяця та з 10-00 год. до 20-00 год. кожної другої та четвертої неділі місяця. На обґрунтування позову зазначав, що між ним та відповідачем виникли неприязні стосунки після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_3, що призвело до усунення його участі у вихованні внуків, так як відповідач не надає такої можливості.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2014 року позов задоволено частково: визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні внуків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 встановленням позивачу таких днів та годин для спілкування з дітьми без присутності матері ОСОБА_1 з відвідуванням місця проживання діда: раз на місяць в суботу з 11 до 15 години та раз на місяць в неділю з 11 до 15 години. У решті позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що вона чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з внуками та не запитав думки дітей зі спірного питання, що передбачено як міжнародним так і національним законодавством.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є внуками позивача і після розірвання шлюбу між відповідачем та ОСОБА_3 (сином позивача) проживають із матір'ю - ОСОБА_1 Неприязні стосунки, що існують між сторонами у справі є однією із причин неможливості для позивача приймати участь у вихованні внуків.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та, з урахуванням положень ст. ст. 257, 263 та 159 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність для позивача з боку відповідача перешкод у вихованні внуків.

Заперечення відповідача та доводи апелянта про те, що позивачу не чиняться перешкоди у реалізації права на виховання внуків визнаються колегією суддів безпідставними, оскільки ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнаються в повному обсязі, домовленості між сторонами з питання участі діда у вихованні внуків не досягнуто. Доказів неможливості реалізації позивачем його права, передбаченого ст. 257 СК України, відповідачем не надано.

Враховуючи вік малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4, суд вважає недоцільним заслуховувати їх думку відносно заявленого позову, а тому доводи апеляційної скарги в частині неповного з'ясування судом обставин справи колегією суддів визнаються також безпідставними. Крім того, клопотання про з'ясування думки дітей відповідачем заявлене не було.

Разом з цим, визначивши спосіб участі позивача у вихованні внуків шляхом періодичних побачень з відвідуванням місця проживання ОСОБА_2, суд першої інстанції не врахував, що внуки біля трьох років не бачилися з дідом та їх малолітній вік. А тому, виключно в інтересах дітей, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, зазначивши про спілкування позивача з внуками у присутності матері за місцем її проживання у першу суботу місяця з 11 год. до 15 год., у третю неділю місяця з 11 год. до 15 год.

У решті рішення має залишатися без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2014 року змінити, виклавши абзац другий його резолютивної частини в наступній редакції.

Визначити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні внуків ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення йому таких днів та годин для спілкування з внуками у присутності матері ОСОБА_1 за місцем її проживання - у першу суботу місяця з 11 години до 15 години, у третю неділю місяця з 11 години до 15 години.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді