Справа № 524/8068/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В позові ОСОБА_1 зазначила, що з 23.02.2008 року по 15.03.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона займається вихованням сина самостійно. Відповідач не спілкується з сином, не сплачує аліменти на його утримання та не приймає участі у його вихованні.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, у відношенні його сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила, що з вона самостійно виховує сина ОСОБА_3, матеріально його забезпечує. Відповідач не цікавиться життям сина, не виявляє бажання з ним спілкуватися. Участі в розвитку та вихованні дитини він не приймає, матеріально не допомагає утримувати сина. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Прокурор Карабаш Ю.О. в інтересах дитини в судовому засіданні зазначила, що вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки батько вихованням дитини не займається та самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Крім того, вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.11.2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області - Євтушенко А.С. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вважала, що позбавлення батьківських прав відповідача повністю відповідає інтересам дитини.

Свідок ОСОБА_7, пояснила, що працює вихователем у дитячому садочку, який відвідував ОСОБА_3. Батька дитини вона бачили два-три рази протягом чотирьох років, він не цікавився життям сина. Вихованням дитини займається мама, ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає в одному будинку з позивачем, підтримує з нею дружні стосунки з позивачем, добре знає її сім'ю. Зазначила, що відповідач не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_3, не цікавиться його життям, не відвідує його та не надає матеріальної допомоги на його виховання.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 15.03.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2, яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 15.03.2010 року, за актовим записом № 58.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3, яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 22.07.2008 року.

ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю, яка займається її вихованням, розвитком і матеріальним забезпеченням.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 09.12.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 03.11.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

З довідки Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ № 43563 від 08.08.2014 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2-2564, виданим Крюківським районним судом м. Кременчука 21.12.2009 року станом на 01.07.2014 року становить 42803,59 грн.

Згідно заяви від 14.08.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю., ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області № 208 від 28.08.2014 року суду надано висновок органу опіки та піклування Крюківського району м.Кременчука щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки, або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, ОСОБА_3. Він не спілкується з сином, не виявляє інтересу до його життя, тривалий час не сплачує кошти на утримання сина. ОСОБА_2 не займається вихованням дитини, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи.

У своїй заяві від 14.08.2014 року відповідач просить позбавити його батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_3, підтверджуючи той факт, що не займається його вихованням.

Проаналізувавши встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

За таких обставин, суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Кременчука, Україна, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у відношенні його сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: