АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1991/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі

Восколович ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ПАТ КБ "ПриватБанк" , яка підтримала доводи апеляційної скарги,

судова палата, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 04 вересня 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов договору відповідачка взяті на себе зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 13 листопада 2014 року в сумі 116468,38 гривень, в тому числі: 36743,24 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 630 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 79095,14 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Оскільки заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року з ОСОБА_6 було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 60892,25 грн., яку слід відняти від загальної суми заборгованості, після чого залишається сума 655576,13 грн., яка на 13.11.2014 року становить фактичну суму заборгованості.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 55576,13 грн. та судові витрати 555,76 грн..

Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і ухвалено нове.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що рішенням суду від 14.05.2012 року (заочним на ар. спр. 6-7) було повністю задоволено позов і сторонами не оскаржувалось. А 03.12.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» подано новий позов за цим же договором, строк позовної давності якого давно минув. Позивач знову просить стягнути заборгованість з відповідача в розмірі 55576,13 грн., таким чином, за одні і ті самі порушення договірного зобовязання, про строки внесення платежів на погашення кредиту законом не передбачено подвійну цивільно правову відповідальність, що заборонено і ст. 61 Конституції України.

Проте, з цим не можна погодитися.

По справі встановлено, що 04 вересня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитно заставний договір №CSJOSE00001983, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 24% в рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 04 вересня 2006 року по 04 вересня 2008 року (ар. спр.10-16).

Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року у справі №2322/1153/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №CSJOSE00001983 від 04 вересня 2006 року в сумі 60892,25 грн., розрахованої на 23 лютого 2012 року (ар. спр.6-7).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності з розясненнями в п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі за № 1206 цс 15 виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Наведених розяснень і правової позиції вищих судових інстанцій суд не врахував і прийшов до необґрунтованих висновків.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року по зазначеній справі №2322/1153/12 було виконано. За таких обставин позивач цілком правомірно предявив позов про стягнення відповідних заборгованих сум.

Слід зауважити, що строк дії кредитного договору, дійсно, закінчився 04.09.2008 року. Проте застосування позовної давності, на що вказує суд, не є можливим.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В даному випадку жодною із сторін по справі заяви про застосування позовної давності не подавалось.

Не заслуговують на увагу при цьому посилання суду на розяснення в п.31 вищенаведеної Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року про те, що враховуючи положення

п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист справ споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, і у звязку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Судом не враховано, що у відповідності із постановою №7 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» пункт 31 постанови, на який послався суд, викладено у новій редакції : «При застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному звязку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

У звязку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони предявлення окремих вимог у звязку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність.»

Отже, виходячи з наведеного, слід визнати, що рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог не відповідає ні обставинам справи ні судовій практиці, а тому підлягає до скасування.

З матеріалів позовної заяви та наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 13.11.2014 року складається із :

- 36743,24 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 630,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 79095,14 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а всього 116468,38 грн. (ар. спр. 8-9).

Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що нарахування відсотків здійснюється в останню дату списання відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

Відповідно до п. 4.7 кредитного договору при непогашенні кредиту в строки, зазначені в п.п. 1.1, 3.3.3 цього договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно з п. 4.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості (ар. спр. 14).

Якщо відмінусувати від усієї суми заборгованості суму 60892,25 грн., яка була задоволена заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2012 року з відповідачки ОСОБА_6 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 55576,13 грн., яка підлягає стягненню в даному випадку на користь банку з відповідачки.

Таким чином, враховуючи все вище викладене, судова колегія вважає за необхідне скасувати заочне рішення суду, висновки якого не відповідають обставинам справи, вимогам закону і ухвалити нове рішення у відповідності з матеріалами справи, - про задоволення позовних вимог.

При цьому у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у відшкодування судового збору 555,76 грн..

Керуючись ст.ст. 303; 304; 307; 309; 316;317;218 ЦПК України, судова палата, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Рішення (заочне) Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2014 року по даній справі скасувати .

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №CSJOSE00001983 від 04 вересня 2006 року в сумі 55576,13 грн. та судовий збір в сумі 555,76 грн..

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :