№ 274/6957/14-ц
провадження № 2/0274/391/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі - Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Великоп"ятигірської сільської ради про визнання права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Свої вимоги мотивує тим, що з 1978 року він працював на СП "Сільгосптехніка". У 1978 році йому на сім"ю було виділено на проживання однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, у якій він і проживає по даний час. З 1982 року даний будинок АДРЕСА_1 відноситься до Великоп"ятигірської сільської ради, з того часу він з сім"єю зареєстрований за даною адресою. У 2013 році з приводу оформлення права власності на вказану квартиру він звернувся із заявою до відповідача і отримав рішення про те, що виконком Великоп"ятигірської сільської ради не заперечує проти оформлення права власності на квартиру, в якій він проживає. З часу вселення по теперішній час він несе витрати по утриманню житла, користується житлово - комунальними послугами, та сплачує комунальні платежі. Згідно техпаспорту переобладнення квартири не проводилось, квартира не є аварійною, та придатна до користування. Він звернувся з питанням приватизації квартири до Бердичівської РДА, та отримав відповідь, що вирішення даного питання не належить до повноважень райдержадміністрації.

В судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача - Великоп"ятигірської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Великоп"ятигірської сільської ради ОСОБА_1 дійсно з 1978 року і по теперішній час зареєстрований, та фактично проживає у АДРЕСА_1. Квартиру виділено СП "Сільгосптехніка"(а.с.11).

СП "Сільгосптехніка" ліквідована, даний факт сторони не оспорюють.

У відповідності листа Бердичівської райдержадміністрації, вирішення питання щодо приватизації житла не належить до компетенції райдержадміністрації (а.с.9).

Бердичівським МБТІ на вищевказану квартиру видано технічний паспорт, однак право власності на квартиру не зареєстровано(а.с.6-8).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичної особи.

За правилами статті 344 Цивільного Кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем, оскільки іншим способом позивач не може захистити своє право.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 197, 208, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,- В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 25,1 кв.м., житловою площею 13,6 кв.м.) за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: О.В. Замега