АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1772/15 Головуючий 1-ї інстанції - Задорожний М.І.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк" або Банк) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (надалі - ТОВ УФА "ВЕРУС" або відповідач-1) та ОСОБА_1 (відповідач-2), в якому просило: 1.стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.08.2005року в розмірі 12 925,77грн.; 2.стягнути солідарно з ТОВ УФА "ВЕРУС" та ОСОБА_1 на їх користь 10 000,00грн.; 3.стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 30.08.2005року між ОСОБА_1 та Банком був укладений договір без номеру, відповідно до умов якого він отримав кредит в розмірі 7 500,00грн. зі сплатою за користування кредитом 36,00% (відсотків) на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Але, відповідач-2 взяті на себе зобов'язання виконував не належним чином, а саме сплату кредитних сум проводив несвоєчасно та не в повному розмірі.

З метою забезпечення виконання відповідача-2 за вищеназваним кредитним договором, 01.09.2010року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "УФА "Верус" в особі філії "ТОВ "УФА "Верус" у Дзержинському районі м. Харкова укладено договір поруки, згідно умов якого боржник і поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, розмір відповідальності поручителя встановлюється в сумі 10 000,00грн.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" - Гвоздь А.М. заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, вказуючи, що позивачем пропущено без поважних причин строк позовної давності.

Відповідач ТОВ "УФА "Верус" про час і місце розгляду справи повідомлялось у встановленому законом порядку, про причини неявки свого представника суд не повідомили.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.08.2005року в розмірі 12 925,77грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ "УФА "ВЕРУС" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 10 000,00грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Так, судовим розглядом встановлено, що 30.08.2005року між ОСОБА_1 та Банком був укладений договір №б/н, відповідно до умов якого він отримав кредит в розмірі 7 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до вимог ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (ст.627 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України).

Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. В свою чергу відповідач-2 взяті на себе зобов'язання виконував не належним чином, а саме сплату кредитних сум проводив несвоєчасно та не в повному розмірі, у зв'язку з чим станом на 31.12.2013року утворилася заборгованість на суму - 22 925,77грн., яка складається із: 7 092,67грн. - заборгованість за кредитом; 14 265,21грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 1 067,89грн. - штраф (процентна складова).

Останній платіж по даній платіжній картці зроблено відповідачем-2 - 25 червня 2010 року. Строк дії картки визначено - серпень 2010 року. Про порушення свого права ПАТ КБ "Приватбанк" дізнався - 25 липня 2010року, тобто через місяць після ненадходження щомісячних платежів на відповідний рахунок відповідача-2. Між тим, з даним позовом ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду лише - 04 липня 2014 року, тобто з пропуском загального - трирічного строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу)

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 чт.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК), а не закінченням строку дії договору.

Частиною 3 ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач-2 звертався до суду із заявою про застосування строку позовної давності, з урахуванням того, строк дії платіжної картки сплинув у серпні 2010 року, а з цим позовом ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду тільки у липні 2014 року, тобто вже поза межами загального трирічного строку позовної давності.

Те ж саме стосується договору поруки, який укладено 01.09.2010року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "УФА "Верус" в особі філії "ТОВ "УФА "Верус" у Дзержинському районі м. Харкова з метою забезпечення виконання відповідачем-2 своїх зобов'язань за вищеназваним кредитним договором. Цей договір був укладений між вказаними сторонами тоді, коли вже сплинув строк дії платіжної картки і з позовом до поручителя Банк також звернувся - 03.07.2014року, а саме після сплину строку позовної давності. Окрім того, в позовній заяві Банком не ставились вимоги про поновлення строку позовної давності та не зазначалось причин поважності пропуску цього строку.

Відмовляючи ПАТ КБ "Приватбанк" у задоволенні позову, колегія суддів виходить з того, що позивачем пропущено загальний - трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, що є підставою для відмови в позові з цих підстав.

Згідно п.4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.3),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентства "Верус" у Дзержинському районі м. Харкова про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -