Справа № 673/500/15-ц
Провадження № 2/673/268/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:головуючого - судді Коваля Ф.І.,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держземагенства у Деражнянському районі і ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району про визнання права на земельну частку (пай), -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відділу Держземагенства у Деражнянському районі і ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що, отримавши повну середню освіту, у 1995 році вона розпочала свою трудову діяльність у спілці селян «Перемога» в с. Згарок Деражнянського району. Так, за направленням спілки, виданим у серпні 1995 року, вона з 1 вересня того ж року по 30 серпня 1996 року проходила навчання у Грушковецькому професійно-технічному училищі №45, де здобула кваліфікацію майстра-плодоовочівника та бухгалтера сільськогосподарського виробництва. По закінченню навчання позивачка працювала в спілці, яка відтак була реорганізована в СТОВ «Перемога», до 17 січня 2002 року. Відповідно до Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» у серпні 1995 року було проведено розпаювання земель, переданих у колективну власність спілці селян «Перемога», проте, як стало відомо позивачці у березні 2015 року, до списку громадян-членів КСП, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю, вона включена не була і запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) про видачу на її імя сертифіката відсутній. Посилаючись на порушення свого права, передбаченого статтею 2 наведеного Указу Президента України, позивачка просить задовольнити її позов, поновивши їй строк звернення до суду як такий, що пропущений нею з поважних причин.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов.

Представник відповідача відділу Держземагенства у Деражнянському районі позову не визнала, посилаючись на те, що відділ Держземагенства є землевпорядним органом і не наділений повноваженнями щодо видачі державних актів або сертифікатів, тому оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався ОСОБА_4 сільською радою Деражнянського району, відділ Держземагенства не може відповідати за даним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району позовні вимоги визнала, не заперечуючи в їх задоволенні.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Земельна частка (пай) умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як встановлено судом, 15 серпня 1995 року ОСОБА_4 сільською радою Деражнянського району був виданий державний акт на право колективної власності на землю спілці селян «Перемога», відповідно до якого вказаній спілці передано в колективну власність 1357 га землі в межах згідно з планом.

Проте зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, вбачається, що позивачка до нього включена не була.

Вирішуючи питання про право позивачки на земельну частку (пай), суд приймає до уваги ту обставину, що на час передачі державного акта на право колективної власності на землю спілці селян «Перемога», тобто на 15 серпня 1995 року, вона була членом цієї спілки, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, за направленням спілки селян «Перемога», виданим у серпні 1995 року, позивачка з 1 вересня 1995 року по 30 серпня 1996 року проходила навчання у Грушковецькому професійно-технічному училищі №45, де здобула кваліфікацію майстра-плодоовочівника та бухгалтера сільськогосподарського виробництва.

Даний факт підтверджується копією диплома про освіту позивачки, серії ДК ВК, номер 004151, а також поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Останні, крім того, підтвердили факт подачі позивачкою заяви про прийом її в члени спілки у серпні 1995 року.

По закінченню навчання позивачка продовжувала членство в спілці, яка відтак була реорганізована в СТОВ «Перемога», до 17 січня 2002 року, що підтверджується записами у її трудовій книжці, а також архівним витягом з протоколу засідання правління спілки селян «Перемога» від 10 серпня 1996 року №9.

Відповідно до ст. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Довідкою ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району підтверджується наявність на території ради земель резервного фонду, а довідкою відділу Держземагенства у Деражнянському районі що середній розмір земельної частки (паю) по ОСОБА_4 сільській раді станом на 1 січня 2015 року складає 3,81 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 34614 грн.

Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що позивачка, будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства, необґрунтовано не була включена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, і наявні підстави для визнання за нею права на земельну частку (пай), з поновленням строку позовної давності, пропущеного позивачкою з поважних причин, оскільки їй стало відомо про порушення її права у березні 2015 року.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 16, 256, 261, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом порушеного права.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, розташованій на території ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога», реорганізованого в СТОВ «Перемога», за рахунок земель резервного фонду ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, у розмірі 3,81 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 34614 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7