Номер провадження: 22-ц/785/366/15
Головуючий у першій інстанції Журавель П. І.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Суворова В.О.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 204707,32 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.04.2012 року він надав ОСОБА_3 грошову позику у розмірі 15000 доларів США, про що останній написав розписку, в якій зобов'язався повернути кошти в строк до 15.07.2012 року. У забезпечення своїх грошових зобов'язань відповідач в розписці зазначив, що предметом забезпечення зобов'язань він ставить квартиру АДРЕСА_1.

У визначений у розписці строк відповідач борг не повернув, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 борг у розмірі 204707 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ становить 15967,81 доларів США, з яких 192300 грн. - основний борг, 12407 - пеня за прострочку повернення боргу.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи є розписка, що написана власноруч ОСОБА_3 про отримання боргу від ОСОБА_5, тому відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві зазначені у розписці кошти.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, що відповідно до розписки від 09.04.2012 року ОСОБА_3 отримав у борг у ОСОБА_5 15000 доларів США та зобов'язався повернути їх до 15 липня 2012 року. В якості забезпечення зобов'язання виступає об'єкт нерухомості, а саме: квартира АДРЕСА_1 (а.с.5).

У визначений у розписці строк відповідач борг не повернув.

Заборгованість ОСОБА_3 відповідно до наданих позивачем розрахунків склала 15967,81 доларів США, що за кусом НБУ становить 204707 грн., з яких 15000 доларів США (192300 грн.) - основний борг, 967,81 доларів США (12407 грн.) - три процента річних від простроченої суми.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував, що розписка написана ним власноруч.

Згідно ст. 1046 ЦК Україниза договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Виходячи зі змісту ст. 1047 ЦК України, розписка має містити відомості про передачу позичальнику визначеної грошової суми. Тобто такий договір є реальним.

Наявна в матеріалах справи розписка є договором позики, укладена з додержанням вимог закону, та містить обов'язкові відомості про те, що мав місце саме договір позики, а не інший правочин.

Відповідно до ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 626 ЦК Українипередбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не отримував від ОСОБА_5 15000 доларів США, оскільки зазначене спростовується написаною ним власноруч розпискою, та на підтвердження зазначеного відповідачем не було надано жодного належного та допустимого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

В.О. Суворов