АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22ц/791/202/2015 Головуючий в І інстанції Полив'яний В.М.
Категорія: 45 Доповідач: Пузанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової Л.В.
Суддів:Фурман Т.Г.
Чиркової К.Г.
при секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 вересня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_6, про визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_6, про визначення порядку користування земельною ділянкою, зазначаючи, що він є власником 55/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Власником 45/100 зазначеного вище будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд є ОСОБА_8

Посилаючись на те, що згоди щодо користування земельною ділянкою розміром 464 кв.м., яка виділена під вказаний будинок, між співвласниками не досягнуто, позивач просив суд визначити порядок користування цією земельною ділянкою.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 вересня 2013 року позов задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до третього варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 серпня 2013 року, виділивши у користування: ОСОБА_7 окрему земельну ділянку площею 149 кв.м., в тому числі під забудовою; ОСОБА_8 окрему земельну ділянку площею 151 кв.м., в тому числі під забудовою. Виділено у власність ОСОБА_7 будівлю навісу літ. «К-1». Зобов'язано ОСОБА_7 компенсувати ОСОБА_8 вартість цього навісу, яка становить 722 грн. Зобов'язано ОСОБА_7 не перешкоджати ОСОБА_8 мати доступ до частини зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А» та прибудови літ. «а1», яка знаходиться на ділянці ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючи від імені ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, зокрема щодо неврахування факту набуття ОСОБА_6 за договором дарування від 15.06.2013 року, тобто до ухвалення судом заочного рішення, права власності на 45/100 часток спірного житлового будинку разом із правом на відповідну частину спірної земельної ділянки, порядок якої визначив суд першої інстанції, не залучивши його до участі у справі в якості відповідача, просив заочне рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою згідно додатку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Справа в апеляційному порядку розглядається вдруге.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_9 доводи скарги не визнали, рішення суду просили залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов та визначаючи порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до третього варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.08.2013 року, суд виходив з того, що зазначений варіант є найбільш прийнятним для сторін, враховуючи, що виділення в користування кожного із співвласників земельних ділянок, які б абсолютно точно відповідали їх частинам у домоволодінні, неможливо через особливості забудови земельної ділянки.

Проте, до такого висновку суд дійшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач є власником 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 і фактично розташований на земельній ділянці площею 0,464 га при нормі земельної ділянки, виділеної рішенням Дніпровського райвиконкому м. Херсона від 01.12.1970 року, в 300 кв.м. Право власності на зазначене майно виникло у ОСОБА_8 на підставі договору дарування, посвідченого нотаріально 09.09.2011 року і зареєстроване в установленому законом порядку 21.09.2011 року (а.с. 7-8).

Решта частина зазначеного будинку, а саме: 45/100, залишалася у власності дарителя ОСОБА_8, який 15 червня 2013 року подарував належне йому нерухоме майно ОСОБА_6, уклавши з ним та нотаріально посвідчивши відповідний договір (а.с. 71-72).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (після відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_7 до нього, яке відбулося 07.05.2013 року), однак позивач про смерть відповідача суд не повідомив, як не повідомив і про відчуження останнім при житті належних йому 45/100 частин будинку.

Ухвалою апеляційного суду від 23.12.2014 року, викладеною у протокольній формі, залучено до участі в справі правонаступника відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_6, співвласника будинку.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, право на яку у кожного з них виникло в результаті набуття права на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд (ст. 120 ЗК) і на час звернення до суду та вирішення справи не оформлено в установленому законом порядку.

Відповідно до положень ст. 120 ЗК України, в редакції, що діяла, як на час набуття права власності на частину будинку позивачем, так і відповідачем, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи № 31/2013 від 22.08.2013 року та матеріалів інвентарної справи № 21502 на будинок АДРЕСА_1 первісному землекористувачеві та власнику будинку ОСОБА_8 відповідно до рішення виконкому Дніпровської районної ради депутатів трудящих № 283/23 від 01.12.1970 року надано на праві безстрокового користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 300 кв.м. згідно плану земельної ділянки для будівництва на ній житлового будинку і надвірних будівель, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно (а. інвентарної справи 13-15).

Додатково в (постійне чи тимчасове) користування земельна ділянка власнику будинку АДРЕСА_1 в установленому законом порядку не виділялася, хоча понаднормово сторони користуються земельною ділянкою площею 164 кв.м. Тобто, в їх користуванні перебуває земельна ділянка загальною площею 464 кв.м., 164 кв.м. із яких зайняті самовільно.

Із усіх запропонованих експертом варіантів визначення порядку землекористування вбачається, що частина господарських будівель та споруд (кухня літ. «М», сарай літ. «Е», гараж літ. «И», навіс літ. «Л», туалет літ. «О»), прибудова до будинку літ. «А» - а - 1, розташовані поза межами виділеної в установленому законом порядку земельної ділянки, а саме: на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 164 кв.м. (а.с. 35-36).

При перегляді справи в апеляційному порядку встановлено, що наведені вище будівлі та споруди були зведені самовільно, а заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.07.2011 року з врахуванням ухвали цього ж суду від 26.08.2011 року за ОСОБА_8 (первісним власником) визнано на них (серед інших) право власності (а. інвентарної справи 68,69).

Із змісту судових рішень вбачається, що суд вважав, що в користуванні власника будинку АДРЕСА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,0464 га і посилався при цьому на витяг державного земельного кадастру, за яким станом на 22.11.2010 року сформований кадастровий номер на спірну земельну ділянку.

Однак, посвідчуючи договір дарування, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 09.09.2011 року, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10, в його тексті зазначила, що в цілому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 фактично розташований на земельній ділянці площею 0,464 га, згідно Витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, виданого Херсонською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 22.11.2010 року. Норма земельної ділянки, виділеної рішенням Дніпровського райвиконкому від 01.12.1970 року № 283/23 складає 300 кв.м. Зазначивши в договору дарування кадастровий номер, нотаріус вказала, що право користування або право власності на земельну ділянку не оформлено (п. 1 договору, а.с. 7).

Отже, враховуючи, що спірна земельна ділянка площею 464 кв.м. як самостійний об'єкт цивільних прав в установленому законом порядку не сформована, а визначити порядок користування виділеною земельною ділянкою площею 300 кв.м. неможливо, зважаючи на розташовані поза її межами будівлі та споруди, що сформували належну позивачеві частку в будинку, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_11 є передчасними, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Оскільки суд при вирішенні спору наведені вище обставини та норми земельного законодавства не врахував, ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті спору з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст. 79-1, 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, частково задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 вересня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_6, про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: