Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2015 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

при секретарі Сокольвяк Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить постановити рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 12377,25 грн. за кредитним договором від 25.09.2006 року та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладений вказаний кредитний договір, який відповідач належним чином не виконує та має станом на 31.08.2014 року заборгованість у розмірі 910,09 доларів США, що складає 12377,25 грн.

Представник позивача в судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з"явився. До суду надіслав заперечення в якому просить відмовити в позові в зв"язку з закінченням перебігу строку позовної давності по заявленій вимозі про стягнення заборгованості.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити оскільки при зверненні до суду позивачем було пропущено строк позовної давності.

Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Однак цим Кодексом встановлено строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовна давність.

До вимоги заявленої позивачем повинна застосовуватися загальна позовна давність, встановлена ст.257 ЦК України, тривалістю у три роки. В наданих позивачем умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.11-16) відсутня домовленість сторін про збільшення тривалості позовної давності.

Виходячи з приписів ч. 1 ст.261 ЦК України суд вважає, що перебіг позовної давності почався від дня, коли позивач міг довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Незважаючи на те, що відповідач впродовж дії кредитного договору порушував його умови, суд вважає початком перебігу строку позовної давності, виходячи з розрахунку заборгованості за договором від 25.09.2006 р. (а.с.7), слід вважати 29 липня 2011 року, тобто дата після якої не здійснювалися жодні платежі по кредиту. В зв"язку з викладеним позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості сплила 30 липня 2014 року. В той час як позивач звернувся до суду в жовтні 2014 року (а.с.4).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України).

З таким клопотанням про застосування позовної давності звернувся відповідач до суду першої інстанції.

Підстави зупинення, переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини її пропущення відсутні та позивач про них суду не повідомив.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі зверненням позивача до суду після спливу позовної давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України в зв"язку з повною відмовою в позові не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.267 ЦК України; ст.ст.10, 11, 209, 212, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Гайворонський районний суд), шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 16.01.2015