Справа № 2-149/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1, в складі;

Головуючого судді: С.М. Водопянова, за участі секретаря судового засідання Комарчук С.М. заявника ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 заяву :

ОСОБА_2 про розяснення рішення суду , -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2 і у своїй заяві просить суд розяснити рішення суду від 26 березня 2012 року яким було у повному обсязі задоволено його позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди.

При цьому, як пояснила представник заявника у справі суд зобов'язав ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в строк до 01 травня 2012 року « поновити» перегородку між приміщеннями 2 та 4 , які належать ОСОБА_2 на праві приватної власності, усунути до вказаної дати всі порушення , які заважають позивачу в користуванні належними йому 30/100 кімнат в квартирі АДРЕСА_1.

Зазначене рішення , незважаючи на всі міри , що приймав ОСОБА_2 , державним виконавцем Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ до теперішнього часу не виконано . Під різними предлогами виконавча служба повертає йому виконавчі листи зі своїми постановами , пояснюючи при цьому , що їм незрозуміло як повинно бути виконане вказане вище рішення . У всіх випадках повернення виконавчих документів про відмову їх виконання зазначені були одні і ті ж самі підстави . І так протягом майже трьох років.

У своїх діях державні виконавці виконавчої служби Жовтневого району керувались п.8 ч.І ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження», умисно , ігнорували вимоги ч.2 ст. 34 того ж Закону.

ОСОБА_2 вважає , що така поведінка і ставлення з боку державної виконавчої служби Жовтневого району міста Кривого Рогу заслуговує суворого засудження , бо свідчить про так званий встановлене ний системний порядок.

У зв'язку з цим ОСОБА_2 змушений звернутись до суду з проханням про роз'яснення порядку виконання рішення, зазначеного вище.

На підставі викладеного , заявник просить суд постановити ухвалу , якою роз'яснити рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу , зокрема його резолютивну частину , виконавчій службі Жовтневого району м. Кривого Рогу спосіб усунення порушень в праві власності ОСОБА_2, допущених відповідачами у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що здійснили самовільне перепланування квартири АДРЕСА_2, згідно доданого технічного висновку.

ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтримав вказану вище заяву.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_2 та матеріали зазначеної вище цивільної справи, вважає, що підстав для задоволення цієї заяви не має.

Суд при постановлені рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди, у резолютивній частині повністю виклав вимоги позивача. Тобто вирішив цей спір у тому обємі позовних вимог, які були зазначені позивачем. Тепер, позивач ОСОБА_2 у своїй заяві просить фактично не розяснити рішення суду, а винести додаткове рішення, у якому викласти ті вимоги, на які не було зазначено у позові. Така вимога ОСОБА_2 не може бути задоволена судом, оскільки розяснення рішення не передбачає його зміну або доповнення.

У заяві ОСОБА_2 йдеться про те що державні виконавці усіляко уникали виконання цього рішення, і тому він їх дії вважає такими що не ґрунтуються на законі. Це твердження заявника дійсно підтверджується тим, що державний виконавець виніс постанову від 03 жовтня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження і у порушення вимог закону у установчій частині її зазначив, - «відсутній спосіб виконання» без подальшого мотивування свого рішення. При цьому державний виконавець, як це вбачається з матеріалів справі, не звертався до суду з вимогою про розяснення вказаного рішення.

У цьому випадку, на думку суду, дії державного виконавця дійсно були направлені на навмисне не виконання рішення суду. А у цьому випадку ОСОБА_2 мав право звернутись до суду або з адміністративним позовом на дії державного виконавця, або зі скаргою на його дії відповідно до вимог ст.. 383 ЦПК України. Однак заявник не скористався своїм правом і звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

За таким обставин, коли державний виконавець, усіляко не бажав виконати свої обовязки щодо виконання судового рішення розяснення рішення суду, яким воно не було б не змусить останнього виконати свої професійні обовязки.

Тому на підставі викладеного, суд не вважає необхідним задовольнити заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення суду.

Керуючись положеннями ст. 221 ЦПК України, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення суду від 26 березня 2012 року яким було у повному обсязі задоволено його позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя ; ОСОБА_7