Справа № 585/3440/14-ц
Номер провадження 2/585/36/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Глущенко Є.Д.,

при секретарі - Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному нерухомому майні

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що на підставі рішення суду за нею та відповідачем визнано право власності по 59/200 частини на житлову прибудову до квартири АДРЕСА_1, без виділення в натурі, загальною площею 60,05 кв.м. і до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м. Після розірвання шлюбу у жовтні 2010 р. між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, спільне володіння, користування зазначеною квартирою, а також спільне проживання є неможливим із-за постійних хуліганських дій та насильства в сім'ї з боку відповідача. Спірна житлова прибудова в квартирі є неподільною і не може бути переобладнана на дві ізольовані квартири, а відповідач не бажає отримати компенсацію його частки, тому просила припинити право власності відповідача на його частину та визнати таке право за нею.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позовну заяву підтримали. Представник позивача ОСОБА_3 суду пояснив обставини, викладені в позові.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 позов не визнали. Представник відповідача ОСОБА_4 заперечення мотивував наявністю у відповідача права власності на його частину у спірному житлі та відсутністю підстав для задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування та свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачу належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).

За сторонами визнано право власності по 59/200 частин на житлову прибудову до квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,05 кв.м., до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м., що підтверджується рішенням Роменського міськрайонного суду від 29 грудня 2011 р. (а.с. 24-28).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано 59/200 частин квартири АДРЕСА_1, яка складається з ? частини житлової прибудови до квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,05 кв.м., до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м. (а.с. 22).

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 та матеріалів інвентарної справи вбачається, що фактична загальна площа вказаної прибудови становить 60,5 кв.м. (а.с. 17-19, 102-105).

У зв'язку з розірванням шлюбу у жовтня 2010 р. та неприязними відносинами, що склалися між сторонами, відповідач у спірному житлі не проживає з листопада 2012 р. Вказані обставини підтверджується рішенням Роменського міськрайонного суду від 28 жовтня 2010 р., численними зверненнями до правоохоронних органів та процесуальними документами, прийнятими за результатами розгляду цих звернень (а.с. 16, 38-53).

У період шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем (а.с. 15).

Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу припинення права на частку у спільному майні, які регулюються ст. 365 ЦК України, відповідно до якої таке право може бути припинено за рішенням суду, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членів його сім'ї.

Судом встановлено, що за сторонами визнано право власності по 59/200 частин на житлову прибудову до квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,05 кв.м., до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м.

Як вбачається з висновку судового експерта № 1818/1843 від 17 грудня 2014 р. виділити в натурі 59/200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,5 кв.м., до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м., з технічної точки зору видається можливим. Ринкова вартість зазначеної частини становить 166000 грн. Такий висновок свідчить про неможливість припинення права відповідача на частку в спільному житлі на підставі рішення суду.

Крім того, суд вважає, що припинення права на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, а саме: позбавлення його частки у праві спільної часткової власності призведе до істотних матеріальних втрат через постійне подорожчання житла. Іншого житла у нього немає, можливості придбати собі житло у нього також немає, а 166000 грн. коштів в якості компенсації за його частку у спільному житлі не вистачить для цього.

Хоча судом і встановлена неможливість спільного володіння та користування спільним житлом, що обґрунтовуються неприязними стосунками сторін, які і перешкоджають один одному у повному здійсненні прав володіння та користування, але наявність однієї підстави, передбаченої ч. 1 ст. 365 ЦК України, для припинення права на частку є недостатнім.

І на сам кінець, до постановлення рішення в цій справі позивач попередньо не внесла вартість належної відповідачу частки на депозитний рахунок суду, як це передбачено ч. 2 ст. 365 ЦК України.

З огляду на зазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 660 грн., хоча відповідно до висновку судового експерта вартість спірного майна становить 166000 грн., а судовий збір - 1 % становить 1660 грн.

Тому з позивача необхідно стягнути 1000 грн. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, ст. 365 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному нерухомому майні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України ( отримувач Роменський УДК, , банк ГУДКУ в Сумській області, МФО 837013, рахунок 0303, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 26440788 - судовий збір ст.4 п.1 п.п.1).

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Головуючий - підпис -

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Є. Д. Глущенко