Провадження № 2-з/750/5/15
У Х В А Л А

15 січня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого Супруна О.П.,

при секретарі Носенко М.Ю.,

за участю позивача, представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_3, третя особа прокуратура міста Чернігова, про визнання недійсним ордера, частково недійсним рішення, виселення, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до виконкому Чернігівської міської ради, ОСОБА_3, в якому просить визнати недійсним ордер на квартиру АДРЕСА_1, визнати частково недійсним та відмінити рішення міськвиконкому № 258 від 22.10.2012 в частині затвердження ОСОБА_3квартири АДРЕСА_1, зобовязати виконком Чернігівської міської ради виділити позивачеві вищевказану квартиру та видати ордер для вселення.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2014 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

14 січня 2015 року ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить з метою забезпечення позову заборонити Деснянській районній раді міста Чернігова та її виконавчому комітету передати дану квартиру у власність ОСОБА_3 та членам його сімї, які зазначені в ордері, що виданий на квартиру АДРЕСА_1. Своє клопотання обґрунтував тим, що виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було затверджено несправедливе неправомірне рішення про затвердження розподілу квартир в будинку за адресою вул. Червоногвардійська, буд. 3-В в м. Чернігові і видано ордер, який можливо вже з службового переоформлений для постійного проживання, то ОСОБА_3 разом з членам його сімї, що зазначені в даному ордері на квартиру № 48, має право на приватизацію цієї квартири, що в подальшому створить перешкоди у виконанні рішення суду чи зробить його виконання неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 65-1 ЖК України, наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сімї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Суд вважає, що вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки з матеріалів заяви вбачається, що житло надано ОСОБА_3 та членам його сімї як службове, а доказів його переведення до державного чи громадського житлового фонду заявник не надав. Отже, немає обґрунтованих підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, згідно положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передача квартир у власність громадяндо компетенції районної ради не входить.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним ордера, частково недійсним рішення, виселення, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун