АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/259/2015 Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Категорія:23 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.
Суддів:Радченка С.В.
Колісниченка А.Г.
При секретарі: З участю прокурорів:Сікорі О.В. Волкової Н.М., Мельника І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом Херсонського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України до Голопристанської районної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_7, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області, Збур'ївська сільська рада Голопристанського району Херсонської області, про визнання недійсним розпоряджень, договору оренди та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року Херсонський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України звернувся до суду з позовом до Голопристанської районної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_7 про визнання недійсним розпоряджень, договору оренди та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог Прокурор зазначав, що розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації №160 від 16 березня 2010 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства загальною площею 400,0 га терміном на 5 років із земель Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. На виконання зазначеного розпорядження між Голопристанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років, який 15 квітня 2011 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Голопристанському районі. Розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації №426 від 18 липня 2011 року внесено зміни до розпорядження №160 від 16 березня 2010 року в частині строків дії договору оренди земельної ділянки, згідно яких новий строк оренди становить 49 років. На підставі даного розпорядження між відповідачами 18 липня 2011 року укладено додаткову угоду, про що у Державному реєстрі земель 28 жовтня 2011 року вчинено відповідний запис.

Враховуючи те, що розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації №160 від 16 березня 2010 року та №426 від 18 липня 2011 року прийняті з порушенням вимог ст.123 ЗК України, ст.40 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», ч.2 ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство», ст.9 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації», оскільки спірна земельна ділянка частково відноситься до законодавчо визначеної охоронної зони Чорноморського біосферного заповідника НАН України, на яких забороняється орання масивів сільськогосподарських угідь та будівництво будь-яких нових об'єктів, що не враховано під час розробки проектно-планувальної та проектної документації, а також при наданні земельної ділянки не враховано, що межі земельних ділянок до моменту надання їх ОСОБА_7 в натурі на місцевості визначені не були, що передбачає необхідність розробки саме проекту землеустрою замість технічної документації, Прокурор просив суд:

- визнати недійсним розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області № 160 від 16 березня 2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_7», з моменту його винесення;

- визнати недійсним розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області № 426 від 18 липня 2011 року «Про зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 16 березня 2010 року № 160 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_7», з моменту його винесення;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Голопристанською районною державною адміністрацією з одного боку та громадянином ОСОБА_7 з іншого, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Голопристанському районі, про що у Державному реєстрі земель 15 квітня 2011 року вчинено запис за № 00089;

- зобов'язати громадянина ОСОБА_7 повернути земельну ділянку загальною площею 400,0 га, нормативна вартість якої складає 913884,30 грн. до земель Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2014 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області та Збур'ївську сільську раду Голопристанського району Херсонської області.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокурор, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду з вимогою про визнання недійсними (незаконними) спірних розпоряджень і, як наслідок їх незаконності - невідповідність спірного договору оренди вимогам закону та його недійсність, Прокурор обрав непередбачений законом спосіб захисту.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскарженого рішення суду і ухвалення по справі нового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації №73 від 05 лютого 2010 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_7 площею до 400,00 га строком на 5 років для ведення фермерського господарства на території Збур'ївської сільської ради Голопристанського району (а.с.9).

Відповідно до акту, складеного Збур'ївською сільською радою 08 лютого 2010 року, проведено встановлення та закріплення на місцевості меж земельної ділянки, наданої в оренду ОСОБА_7, загальною площею 400,00 га, для ведення фермерського господарства (а.с.16,20,21). Зазначений акт підписано представником ПП «ВКФ «Геоинформкомплекс», землевпорядником сільської ради та ОСОБА_7

Розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації №160 від 16 березня 2010 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства загальною площею 400,00 га терміном на 5 років із земель Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (а.с.7).

На виконання зазначеного розпорядження між Голопристанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування терміном на 5 років земельну ділянку загальною площею 400,00 га із земель запасу сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Збур'ївської сільської ради Голопристанського району, для ведення фермерського господарства. Зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Голопристанському районі про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 15 квітня 2011 року за №00089 (а.с.10-12). Загальна площа земельної ділянки площею 400,00 га складається з: земельної ділянки площею 200,00 га з них 199,9305 га - сільськогосподарські угіддя (інші), 0,0685 га - під господарськими будівлями та дворами; земельної ділянки площею 200,00 га з них 199,7526 га - пасовища, в,2474 га - під господарськими будівлями та дворами (а.с.13).

Розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації №426 від 18 липня 2011 року внесено зміни до розпорядження №160 від 16 березня 2010 року в частині строків дії договору оренди земельної ділянки, згідно яких новий строк оренди ділянки, наданої в користування ОСОБА_7, становить 49 років (а.с.8).

На підставі даного розпорядження між Голопристанськоюї районною державною адміністрацією 18 липня 2011 року укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки щодо збільшення строку дії договору, про що у Державному реєстрі земель 28 жовтня 2011 року вчинено відповідний запис (а.с.14).

З висновку Відділу Держкомзему у Голопристанському районі від 19 лютого 2010 року щодо погодження землевпорядної документації вбачається, що попереднім власником земель, які відведені ОСОБА_7 в оренду, є Збур'ївська сільська рада (а.с.18).

З листа Державної екологічної інспекції північно-західного регіону Чорного моря від 11 лютого 2014 року вбачається, що матеріали по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_7 загальною площею 400,00 га для ведення фермерського господарства на території Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Держекоінспекцією не розглядалися та не погоджувалися (а.с.31).

Згідно листа Збур'ївської сільської ради від 11 березня 2014 року земельні ділянки, надані в оренду ОСОБА_7, в натурі до моменту їх надання в оренду нікому не надавалися (а.с.34).

З листа Відділу Держземагенства у Голопристанському районі від 21 березня 2014 року вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) до моменту надання їх в оренду ОСОБА_7 у Відділі відсутня (а.с.35).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею123 ЗК України ( в редакції на час постановлення розпорядження від 16 березня 2010 року) визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Відповідно до цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.ч.3,4,6 зазначеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, яка діяла станом на 16 березня 2010 року) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.55 зазначеного Закону встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Статтею 56 даного Закону визначено перелік технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та об'єднання земельних ділянок, а також перелік технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, право користування земельною ділянкою, при поділі чи об'єднанні земельних ділянок.

При передачі земельних ділянок у власність чи користування та зміні цільового призначення земельних ділянок за проектами землеустрою щодо їх відведення технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не розробляється.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств.

Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

26 травня 2004 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №677 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» (зазначена постанова втратила чинність 21 березня 2013 року).

Згідно ч.2 даного Порядку проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення.

Відповідно ч.ч.9,10 Порядку проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Погоджений проект земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства.

Згідно ст. 46 ЗК України до земель іншого природоохоронного призначення належать земельні ділянки, в межах яких є природні об'єкти, що мають особливу наукову цінність. Порядок використання земель іншого природоохоронного призначення визначається законом.

Відповідно до ст.112 ЗК України охоронні зоні створюються: а) навколо особливо цінних природних об'єктів, об'єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Згідно ст.40 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» режим охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду визначається з урахуванням характеру господарської діяльності на прилеглих територіях, на основі оцінки її впливу на навколишнє природне середовище.

В охоронних зонах не допускається будівництво промислових та інших об'єктів, мисливство, розвиток господарської діяльності, яка може призвести до негативного впливу на території та об'єкти природно-заповідного фонду. Оцінка такого впливу здійснюється на основі екологічної експертизи, що проводиться в порядку, встановленому законодавством України.

Положення, що визначають режим кожної з охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду, затверджуються державними органами, які приймають рішення про їх виділення.

Охоронні зони територій та об'єктів природно-заповідного фонду враховуються під час розробки проектно-планувальної та проектної документації.

Охоронні зони навколо Чорноморського біосферного заповідника створені на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 02 листопада 1978 року №524 «Про встановлення охоронної зони навколо Чорноморського державного заповідника» (а.с.23-24).

На виконання зазначеної Постанови та розпорядження виконкому Херсонської обласної ради народних депутатів від 27 листопада 1978 року №637-р «Про встановлення охоронної зони навколо Чорноморського державного заповідника Херсонська філія Всесоюзного державного проектно-дослідного інституту «Союзгіпролісгосп» у 1980 році розробила Організаційно господарський план, а Херсонська філія інституту «Укрземпроект» у 1984-1985 роках установила в натурі охоронні зони Чорноморського заповідника (а.с.27-28,29-30).

Рішенням Голопристанської районної ради від 21 травня 1985 року №167/7 затверджено охоронні зони Чорноморського заповідника АН УРСР (а.с.2526).

З листа Чорноморського біосферного заповідника НАН України від 24 березня 2014 року вбачається, що землі, наданні в користування ОСОБА_7 загальною площею 400,00 га, частково знаходяться в охоронній зоні Чорноморського біосферного заповідника НАН України. На території охоронної зони ЧБЗ знаходиться приблизно 15 % території ділянки площею 200,00 га, яка розташована в районі колишнього с. Берегове, та більша частина іншої земельної ділянки площею 200,00 га, яка знаходиться в районі озера Кефальне (на південь від с. Збур'ївка) (а.с.33).

В листі Чорноморського біосферного заповідника від 12 лютого 2014 року зазначено, що протягом 2009-2010 років до ЧБЗ НАН України від ОСОБА_7звернень щодо погодження матеріалів надання в оренду земельних ділянок вздовж узбережжя Тендрівської затоки в адміністративних межах Збур'ївської сільської ради Голопристанського району не надходило. Матеріали щодо можливості погодження надання в користування ОСОБА_7 земельних ділянок науково-технічною радою ЧБЗ не розглядалися і ніякі погодження матеріалів відведення земельних ділянок ОСОБА_7 не здійснювалися (а.с.32).

З листа ЧБЗ НАН України від 26 травня 2014 року вбачається, що в договорі оренди земельних ділянок, наданих ОСОБА_7, визначено право орендаря здійснювати будівництв споруд, які необхідні орендарю для здійснення господарської діяльності, що є порушенням вимог ст.40 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Обмеження, які законодавчо визначені при використанні охоронної зони об'єкту природно-заповідного фонду та прибрежної захисної смуги морської затоки повинні бути враховані та визначені при укладенні договору оренди земельних ділянок (а.с.135).

Відповідно ст.12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

За п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України (редакція чинна на момент виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації, до повноважень яких віднесено розпорядження землями державної власності (ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та ст. 17 Земельного кодексу України).

Частиною 3 статті 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції або законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття головою Голопристанської районної державної адміністрації розпоряджень №160 від 16 березня 2010 року, №426 від 18 липня 2011 року та надання в оренду земельної ділянки в порушення вимог закону є підставою для визнання цих розпоряджень і договору оренди недійсними та зобов'язання ОСОБА_7 повернути земельну ділянку до земель Збур'ївської сільської ради.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, як незаконне і необґрунтоване, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову із наведених вище підстав.

На підставі ст.ст.12, 112, 123, 152, 155 ЗК України, ст.ст.50, 55, 56 ЗУ «Про землеустрій», ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство», ст.40 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовом Херсонського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України до Голопристанської районної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_7, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: відділ Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області, Збур'ївська сільська рада Голопристанського району Херсонської області, про визнання недійсним розпоряджень, договору оренди та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати недійсним розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області № 160 від 16 березня 2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_7».

Визнати недійсним розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області № 426 від 18 липня 2011 року «Про зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 16 березня 2010 року № 160 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_7».

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Голопристанською районною державною адміністрацією з одного боку та громадянином ОСОБА_7 з іншого, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Голопристанському районі Херсонської області, про що у Державному реєстрі земель 15 квітня 2011 року вчинено запис за № 00089.

Зобов'язати громадянина ОСОБА_7 повернути земельну ділянку загальною площею 400,0 га, нормативна вартість якої складає 913 884,30 грн., до земель Збур'ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді