12.01.2015 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Задорожної А.М.,
за участю секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В позові ОСОБА_1 зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Остаточно шлюбно-сімейні відносини між ними припинені три роки тому. З того часу вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач перестав приділяти увагу їй та дитині, ніякої допомоги не надає. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її та дитину у тяжке матеріальне становище.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця. Крім того, просила справу розглядати за її відсутності.
Належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.
У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача ОСОБА_2, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як убачається зі свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, 29 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1245.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд, дослідивши докази у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України обставини, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
В силу ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Таким чином, відповідач не належним чином виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, хоча повинен це здійснювати, сторони мають рівні права та обов'язки по утриманню дитини, невиконання своїх обов'язки відповідачем ставить позивачку та дитину у тяжке матеріальне становище, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 197, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 115, 180-183, 191 СК України, суд -
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1245, - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 19 листопада 2014 року й до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Задорожна А.М.