Справа №339/73/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Поляниця М.М.

з участю: секретаря судового засідання Стельмах М.Ю.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "Про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини", -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що 19 січня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Згідно з рішенням суду від 12 січня 2015 року відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка постійно хворіє. Відповідач не несе жодних додаткових витрат на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки - в сумі 4162,27 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 5492,46 грн., так як нею затрачено дані кошти на лікування дочки, яка надалі продовжує хворіти.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення в якому просить справу слухати в його відсутності та відмовити у задоволенні позову послаючись на те, що що на кожну вимогу позивачки про необхідність коштів на лікування дочки він надава гроші в тій сумі яку вона вказувала . Так як позивачка в період їхнього спільного проживан-ня ніде не працювала то всі ліки для дитини були придбані за його кошти.

Вислухавши пояснення позивачки, ознайомившись із запереченням відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вбачається з п. 18 Постанови Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що в сторін за час перебування у шлюбних відносинах 29 липня 2005 року народилася дочка ОСОБА_3 Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.3).

У відповідності до копії рішення Болехівського міського суду від 19 січня 2015 року, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірваний. Неповнолітня дочка залишилась проживати з позивачкою (а.с.5)

У зв'язку з лікуванням дитини відшкодовуються тільки обґрунтовані витрати, які пов'язані з лікуванння у відповідних закладах охорони здоров'я, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально.

Так, судом встановлено на підставі допустимих доказів, а саме довідкою Долинської мі-ської дитячої лікарні за 315 від 22 січня 2015 року, яка видана за підписом головного лікаря ОСОБА_4 , дочка сторін - ОСОБА_3 зверталась за медичною допомогою в лікарню з приводу: 01.2011 р. - ГРВІ; 12.2011 р. - гостра бронхопневманія; 03.2012 р. - ГРВІ; 12.2012 р. - ГРВІ; 05.2012 р. - гострий трахеобронхіт; 10.2012 р. - гостра правобічна бронхопневмонія; 01.2013 р. - гострий обструктивний бронхіт; 03.2013 р. - гострий обструктивний бронхіт; 09.2013 р. - гострий обструктив-ний бронхіт; 03.2013 р. - гострий тонзиліт; 04.2014 р. - гостра правобічна бронхопневманія; 12.2014 р. - гостра правобічна бронхопневманія; 12.2015 р. - алергічний дерматит (а.с.16).

Довідкою Долинської міської дитячої лікарні за час проходження лікування дочці сторін призначались такі медикаменти: беридуал, лазолван, лідокаїн розчин - по 1 упаковці; панкреатин 20 таблеток; тавегіл, еріус, едем,цетрин,зодак- по 1 упаковці; септил 1 флакон; цефріаксон, цефадокс, гепацеф, аугментин, ікзим, бісептол, фроміліт - по 1 упаковці; хюмер 1 флакон; ізофра 2 флакони; гідроцил 1 флакон; назофан 1 флакон; арбідол, ізопринозин, аскорил,синекод, тойсмай, тіатриазолін, лікоїд, теопек, стоптусин, фалімінт, локоїд гіпокрем - по одній упаковці.(а.с.46-47)

Відповідно до призначень лікаря, ОСОБА_1 придбала вищевказані медикаменти, про що долучено нею фіскальні та товарні чеки на суму 3432.19 грн. (а.с.7-15,39-44)

Що стосується придбання небулайзера на суму 660 грн ( а.с.10 ), суд бере до уваги цю суму, оскільки даний пристрій необхідний дочці сторін для проведення інгаляцій в домашніх умовах оскільки остання перебуває на диспансерному обліку з приводу захворювання органів дихання, підлягає обстеженню у пульманолога та алерголога, а також вартість шприців, вати та розчину для інєкцій.

Не підлягають до стягнення, як додаткові витрати кошти в сумі 1401,32 грн. на придбання інших медичних засобів : віброцилу ( а.с.7) на суму 93 грн., вентолін ( а.с.9) на суму - 45 грн., бісопрол на суму 43.96 грн., амприл на суму 61.11 грн., но-шпа на суму 90.96 грн, ( а.с.14), респиброн на суму 219.65 грн, віброцил на суму 123.60, супрастин на суму 67.50 грн ( а.с.39) ,біле вугілля на суму 33.65 грн, креон на суму 120.75 грн.( а.с.40) , вітамін Е на суму 79.57 грн. ( а.с.42), супрастин на суму 17.61 грн. ( а.с.43), biochem s на суму 12.01 грн., супрастин на суму 17.61 грн.( а.с 44), оскільки дані про їх призначення відсутні у довідці №37 від 17.03.2015 року виданій Долинською дитячою міською лікарнею (а.с.46-47)

Окрім цього суд не бере до уваги фіскальний чек аптеки ""Довіра" на суму 375.34 грн. ( а.с.15), оскільки даний документ не є читабельним та неуможливлює визначити назву придбаних медикаментів

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума витрат, яка була затрачена позивачкою на лікування, а саме 4092,19 грн., є додатковими витратами на лікування її дочки, та відповідач як батько дитини зобов'язаний приймати участь у додаткових витратах.

Ввиходячи із принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, який передбачає, що кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, відповідно до ст.185 СК України, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дочку ОСОБА_3 а тому вказані додаткові витрати підлягають стягненню в половині вартості оплачених позивачкою медикаментів.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2046,09 грн. в решті позову на суму 3446,37 грн. слід відмовити.

Питання судових витрат по справі суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного ст.ст.150,185 СК України, керуючись ст.ст.3,10,11,60, 61,79,88,209, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "Про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини" задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (іденти-фікаційний номер НОМЕР_1) на користь:

- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаціний номер НОМЕР_2) 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 09 копійок понесених нею додаткових витрат в період з 2013 року по 2015 рік на лікування неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1;

- судовий збір в дохід держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. (одержувач УДКСУ у Долинському районі (м. Болехів), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37964129, банк одержувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 836014, номер рахунку 0008, код ЄДРПОУ Болехівського міського суду 23925410, код класифікації доходів 22030001).

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М.Поляниця