Провадження № 2/712/126/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В., ХОМЕНКО А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ПЕЛИПАЙ ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 28 квітня 2014 року о 10-15 год. відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. Смілянській, 127, на прилеглій території рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований позаду автомобіль НОМЕР_2 належний ОСОБА_1 на праві приватної власності. ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_3, що підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2014 року. Внаслідок ДТП було пошкоджено її автомобіль. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП складає 17387,82 грн. Крім того, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження складають 400 грн. Автомобіль Mazda-6 СА 0059 ВО був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 А358754 «Правильне КАСКО», укладеним між ПАТ «Страхова група «ТАС»( приватне) та ОСОБА_4 від 30.08.2013 року, вигодонабувачем за договором є ОСОБА_1. Згідно даного договору їй було частково відшкодовано вартість відновлювального ремонту та виплачене страхове відшкодування в розмірі 6657,35 грн. Сума заподіяних внаслідок ДТП та невідшкодованих матеріальних збитків складає 10 730,47 грн.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 2689,47 грн. завданої шкоди у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, 400 грн. завданих збитків у вигляді витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, 4000 грн. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та судові витрати в розмірі 243,60 грн. А також стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 8041 грн. завданої шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу.

Представник відповідача ПАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не зявився, скерував до суду письмові заперечення, в яких вказував, що позивач не направляв на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, у встановленому ст. 35 Закону № 1061 порядку по події. Шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу страховик не відшкодовує. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2015 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідача була залучена ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні відмовити, вказуючи, що 28.04.2014 року її цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» за полісом № АС/6212195 обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Оскільки, відповідно до висновку № 27 експертного авто товарознавчого дослідження сума заподіяних збитків транспортного засобу, належного позивачу складає 17387,82 грн., а «СК «Універсальна» сплатила 6657,35 грн., то й різницю у межах заявлених позивачем вимог повинна бути сплачена також «СК «Універсальна», у звязку із тим, що її цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована та страхової суми (50 000 грн.) цілком достатньо для відшкодування «СК «Універсальна» збитків позивачу. Також ОСОБА_4 (син позивача) отримав від неї грошові кошти (франшизу) у розмірі 930,00 грн. за двома полісами 510,00 грн. та 420 грн. Крім цього, вказувала, що вимоги щодо стягнення на проведення автотоварознавчого дослідження є безпідставними, оскільки для проведення огляду транспортного засобу при проведенні дослідження її не викликали та не повідомляли, а також висновок експерта є сумнівним. Кошти на оплату послуг адвоката вважає необгрунтованим та таким, що не підлягають до задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 28 квітня 2014 року о 10-15 год. відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. Смілянській, 127, на прилеглій території рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на припаркований позаду автомобіль НОМЕР_2 належний ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2014 року водія ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_3.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Автомобіль Mazda-6 СА 0059 ВО застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 А358754 «Правильне КАСКО», укладеним мім Прат «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_4 від 30.08.2013 року, вигодонабувачем за договором є ОСОБА_1. Виплату страхового відшкодування в розмірі 6657 грн. 35 коп. було здійснено СК «ТАС», яка в подальшому звернулась із регресною вимогою № 00070 від 20.05.20-14 року до СК «Універсальна», що застрахувала цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3

22.05.2014 року позивач звернулась до судового експерта-товарознавця, який провів автотоварознавче дослідження, за висновком якого вартість матеріального збитку унаслідок ДТП склала 17387, 82 грн., в тому числі вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 9346,82 грн. та 8 041,00 втрата товарної вартості.

Сторони визнали в судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_3 сплатила позивачу франшизу у розмірі 930 грн. за двома полісами.

Таким чином, на час винесення рішення не відшкодованою залишається сума 1733 грн. заподіяних збитків (9320 грн. (сума визначена до відшкодування СК «ТАС) 6657, 35 грн., (виплачені кошти) -930 грн. (франшиза) = 1733 грн. 00).

Дану суму суд вважає за необхідне стягнути зі СК «Універсальна», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача ОСОБА_3, із урахуванням того, що дана сума не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Що стосується відшкодування втрати товарної вартості суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, як а її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків) та підлягає відшкодуванню винною особою.

Крім того, відповідно до пункту 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Таким чином, відшкодування збитків у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу має відшкодовувати саме ОСОБА_3, як особа визнана винною у даній дорожньо-транспортній пригоді.

Відповідно до методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з»єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Пунктом 8.6.2 вказаної ОСОБА_5 визначено перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема з підпунктом «е» цього пункту величина втрати товарної варт ості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура, тощо). Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 пояснив, що в результаті ДТП за участю відповідача був пошкоджений автомобіль ОСОБА_5, а саме необхідна заміна передньої лівої дверки та проведення відповідно її фарбування. Автомобіль позивача є новим, строк експлуатації складає 1, 4 роки, рік випуску 2013.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження вартість втрати товарного вигляду склала 8041, 00 грн.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач за проведення автотоварознавчого дослідження сплатила 400 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від 26.05.2014 року, яка міститься в матеріалах справи. Дана сума коштів підлягає до стягненн6я в солідарному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих позивачем квитанцій розмір витрат по сплаті судового збору 243 грн., які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача.

Що стосується стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. суд приходить до наступного.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження оплати правової допомоги мають бути надані платіжні документи. Проте, позивачем на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу суду надано квитанцію від 07 липня 2014 року про сплату гонорару адвокату в розмірі 4000 грн. Дана квитанція не відповідає вимогам щодо оформлення безготівкових та готівкових розрахунків, а тому не може бути документальним підтвердженням понесених витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 1733 грн. (одну тисячу сімсот тридцять три грн.) завданої шкоди.

Стягнути з ПЕЛИПАЙ ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8041,00 грн. (вісім тисяч сорок одна грн. 00 коп.) завданої шкоди, у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ПЕЛИПАЙ ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 243,60 грн. судового збору, а всього 643,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: