АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1240/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 28 жовтня 2008 року між його батьком ОСОБА_5 та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, за яким, батько передав відповідачам грошові кошти у в сумі 375 000,00 доларів США.

Факт отримання відповідачами грошових коштів підтверджується договором позики від 28 жовтня 2008 року та письмовою розпискою відповідачів від 28 жовтня 2008 року.

Позивач зазначав, що він як сторона договору про відступлення права вимоги від 11 листопада 2010 року та як спадкоємець померлого ОСОБА_5, неодноразово звертався до боржників з приводу повернення йому боргу в сумі 375 000,00 доларів США.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задоволено (т.1 а.с.49-52).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 282 (три тисячі двісті вісімдесят дві) гривні 00 копійок судового збору.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року (т.1 а.с.248).

Не погоджуючись із заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового рішення, яким повністю відмовити у позові .

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було з'ясовано всіх обставин що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема те, що на час звернення ОСОБА_2 з позовом до суду, відповідач ОСОБА_4, його батько, помер. Крім того зазначає, що померлий ОСОБА_4 не був знайомий з ОСОБА_2, та не перебував з ними у договірних відносинах, договір позики не підписував.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 жовтня 2008 року між ОСОБА_5, батьком позивача ОСОБА_2, та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (батько і син) було укладено договір позики, за яким, ОСОБА_5, батько позивача, передав відповідачам грошові кошти у розмірі 375 000,00 доларів США, а відповідачі зобов'язалися повернути ОСОБА_5 зазначені кошти готівкою до 31 грудня 2008 року, про що 28 жовтня 2008 року відповідачі надали ОСОБА_5 письмову розписку (т.1а.с.22, 23).

18 березня 2009 року, відповідачем ОСОБА_3 надано розписку про повернення, додатково, в порядку компенсації до отриманої ними раніше, разом з сином ОСОБА_4, коштів в розмірі 20 000 доларів США (т.1 а.с.24).

11 листопада 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення прав (цесії) за договором займу, за яким всі права вимоги коштів за договором позики від 28 жовтня 2008 року перейшли до ОСОБА_2 (т.1а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5.(батько позивача) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 29 січня 2011 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.21).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 вересня 2011 року спадкоємцем померлого ОСОБА_5 є його син ОСОБА_2, позивач у справі (т1.а.с.20).

З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2012 року позивачем направлялась відповідачам телеграма з вимогою про добровільне повернення грошових коштів, яка була отримана відповідачем ОСОБА_8 03 березня 2012 року (.т.1 а.с.47).

З наданих апелянтом документів вбачається, що відповідач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про смерть від 24 березня 2009 року актовий запис № 5764 відділу реєстрації смерті у м.Києві (т.1 а.с.243). Тобто, відповідач ОСОБА_4 помер до звернення позивача з даним позовом.

Після смерті ОСОБА_4, спадщину прийняли відповідач ОСОБА_3 (батько померлого) та апелянт ОСОБА_1 (син померлого), звернувшись із заявами до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. Зокрема, заява ОСОБА_3 подана 15 квітня 2009 року (т.1 а.с.180), заява ОСОБА_1 подана 3 вересня 2009 року (т.1 а.с.181).

Відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (повторне свідоцтво про смерть від 3 вересня 2014 року актовий запис № 11824 відділу реєстрації смерті у м.Києві (т.1 а.с.173).

За матеріалами справи, ОСОБА_3 не скористався своїм правом оскаржувати рішення суду першої інстанції.

За матеріалами справи апеляційна скарга останнього ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 11 січня 2013 року повернута, у зв*язку з порушенням апелянтом, який є і відповідачем, порядку оскарження заочного рішення (т.1 а.с.91).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 13 лютого 2013 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Солом*янськго районного суду м.Києва від 12 листопада 2012 року, якою заяву останнього про перегляд заочного рішення, визнано неподаною та повернуто заявникові. (т.1 а.с.79,101).

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи суду першої інстанції було відомо про смерть відповідача ОСОБА_4, оскільки позивач ОСОБА_2 16 липня 2012 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю з урахування обставини смерті відповідача ОСОБА_4 (т.1 а.с.38). Обставина смерті відповідача ОСОБА_4 залишилась поза увагою суду.

Відповідно до положення ст.1281 ЦК України кредиторові спадкоємця належить протягом шести місяців від дня, коди він дізнався про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання вимоги. Якщо кредитор спадкоємця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкоємця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені ч.2,3 цієї статті, позбавляються права вимоги.

За матеріалами справи, відповідно до договору позики обов`язок повернення позики ОСОБА_5, спадкоємцем якої позивач, встановлено 31 грудня 2008 року.

Позивач мав право пред`явити вимогу про повернення боргу за договором позики від 28 жовтня 2008 року до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом шести місяців від дня, коли дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, але не пізніше, з урахуванням положення наведеної статті закону, одного року від настання строку вимоги.

Як зазначено вище, строк дії договору позики встановлено до 31 грудня 2008 року, тому право вимоги у позивача діяло до 31 грудня 2009 року.

Крім того, відповідно до положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором лише у межах вартості, одержаного у спадщину.

Відповідно до договору, укладеного 11 листопада 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (позивач), відступлення права (цесії) за договором позики від 28 жовтня 2008 року, п.6.2 встановлено, що останній зобов`язувався протягом десяти днів від підписання договору повідомити боржника про відступлення права вимоги, направивши повідомлення.

Матеріали справи не містять даних, які б свідчили, що позивачем на виконання умов вказаного договору направлялись повідомлення, як то передбачено протягом 10 днів.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасуванню оскаржуваного рішення в частині вирішення позову про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача суми боргу та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у позові до ОСОБА_4 Апелянтом ставиться питання про ухвалення нового рішення, яким у позові відмовити повністю.

З такими доводами апелянта погодитися не можна, оскільки, як зазначено, вище відповідачем ОСОБА_3 не було використано право оскаржування рішення.

Керуючись ст..ст.303,307,309, 313 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року в частині вирішення позову про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 000 000 грн. 00 коп. та 3 282 грн. 00 коп. судового збору , скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В іншій частині заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: