РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/18305/14-ц

пр. № 2/759/940/15

20 січня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретарів судового засідання Левко О.О., Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Соціум» про захист прав споживачів, повернення депозитного вкладу та нарахованих процентів по вкладу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.10.2014 року звернулась до суду з позовом до Кредитної спілки «Соціум» про захист прав споживачів, повернення депозитного вкладу та нарахованих процентів по вкладу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між нею та відповідачем було укладено депозитний договір № К/Д/2013/158 від 26.12.2013 року, згідно з якими вона, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача у розмірі 5000,00 грн. зі встановленими 27 % річних, строком дії до 26 червня 2015 року. 03.02.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного депозитного договору, згідно до якої, загальна сума внеску була поповнена, та з урахуванням додаткового внеску склала 25000,00 грн.

28.02.2014 року між сторонами було укладено депозитний договір № К/Д/2014/190 згідно з яким позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних, строком дії до 28 серпня 2015 року.

03.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних.

04.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних.

05.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних.

06.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних.

07.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 5 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних.

11.03.2014 року між тими самими сторонами було укладено додаткову угоду № 6 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 77000,00 грн. зі встановленими 28 % річних.

Загальна сума внеску по депозитним договорам № К/Д/2013/158 від 26.12.2013 року та № К/Д/2014/190 від 28.02.2014 року та укладених до них додатковими угодами склала 582000,00 грн.

29.09.2014 року позивач прийшла до офісу відповідача, щоб отримати відсотки за укладеними договорами та угодами, однак як стало позивачу відомо з повідомлень електронних засобів інформації, керівник КС «Соціум» зник з касою та документами з вересня 2014 року, і дотепер суму вкладу не повернула, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми внеску за депозитним договорам та укладеними додатковими угодами до них у розмірі 582000,00 грн.

28.11.2014 року позивачем збільшено позовні вимоги, згідно яких остання просила стягнути з відповідача окрім депозитного вкладу, грошові кошти в сумі 41130,31 грн., що дорівнює неодержаним процентам по укладеним договорам та угодам в сумі 41011,84 грн. та три проценти річних в сумі 118,47 грн.

У судовому засідання 20.01.2015 року позивач позовні вимоги з врахуванням уточнень підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки судові не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено депозитний договір № К/Д/2013/158 від 26.12.2013 року, згідно з якими вона, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 5000,00 грн. зі встановленими 27 % річних, строком дії до 26 червня 2015 року (а.с. 5)

03.02.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного депозитного договору, згідно до якої, загальна сума внеску була поповнена, та з урахуванням додаткового внеску склала 25000,00 грн. (а.с. 6).

28.02.2014 року між сторонами було укладено депозитний договір № К/Д/2014/190 згідно з яким позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних, строком дії до 28 серпня 2015 року (а.с. 7).

03.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних. (а.с. 8).

04.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних. (а.с. 9).

05.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних. (а.с. 10).

06.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних. (а.с. 12).

07.03.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 5 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 80000,00 грн. зі встановленими 28 % річних. (а.с. 13).

11.03.2014 року між тими самими сторонами було укладено додаткову угоду № 6 до вищезазначеного депозитного договору, згідно з якою, позивач, як член кредитної спілки «Соціум», внесла внесок на депозитний рахунок відповідача на суму 77000,00 грн. зі встановленими 28 % річних. (а.с. 11).

Загальна сума внеску по депозитним договорам № К/Д/2013/158 від 26.12.2013 року та № К/Д/2014/190 від 28.02.2014 року та укладених до них додатковими угодами склала 582000,00 грн.

Позивач свої зобов'язання за депозитними договорами № К/Д/2013/158 від 26.12.2013 року та № К/Д/2014/190 від 28.02.2014 року та укладених до них додаткових угод виконав у повному обсязі, шляхом внесення вкладу на загальну суму 582000,00 грн. в касу підприємства (а.с.14-22).

Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до ч. 2 цієї статті, кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Відповідно до п.1) ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, у п.5.2. договорів № К/Д/2013/158 від 26.12.2013 року та № К/Д/2014/190 від 28.02.2014 року сторони погодили, що у разі виникнення спору вкладник зобов'язаний скласти акт-претензію та надіслати її спілці. Спілка в терміни до 30 днів включно розглядає даний акт та може задовольнити чи відмовити у його задоволенні, тільки після виконання даної стадії врегулювання спору (складання вкладником акту-претензії, розгляд даного акту-претензії, надіслання спілкою відповіді), вкладник має право звернутися до суду.

Судом під час розгляду справи встановлено, що будь-яких актів-претензій позивачем на адресу відповідача не надсилалось.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, не доведеністю їх належними і допустимими доказами, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 23 Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 629 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Соціум» про захист прав споживачів, повернення депозитного вкладу та нарахованих процентів по вкладу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник