АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/1035/14-ц Номер провадження 22-ц/786/241/15Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, представника позивача- адв. ОСОБА_3

відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6- ОСОБА_4

представника ОСОБА_4 - адв. ОСОБА_7

голови Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області ОСОБА_17

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, голови Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області ОСОБА_17 про визнання дій неправомірними та права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжними землекористувачами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що, згідно до договору купівлі-продажу від 19.02.2009 року вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, та, відповідно до рішення п»ятої сесії шостого скликання Сагайдацької сільської ради від 17.05.2011 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд орієнтовною площею 0,25га., яка розташована в с. Дмитрівка Шишацького району Полтавської області.

Зазначає, що ПП «Лада-Інформ», куди вона звернулася для виготовлення технічної документації, повідомило її, що це неможливо, оскільки суміжними землекористувачами та Сагайдацькою сільською радою не підписано акт погодження.

Вважає, що відповідачі безпідставно не підписують акт погодження, оскільки висновком земельно-технічної експертизи від 26.07.2013р. установлено, що варіант проїзду та проходу відповідачів через її земельну ділянку є найбільш обтяжливим і встановлення земельного сервітуту призведе до зменшення її площі.

У зв»язку з цим просила визнати неправомірною відмову відповідачів у підписанні акту погодження меж земельної ділянки та визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,25га, що знаходиться по АДРЕСА_1 без підпису суміжних землекористувачів ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5та голови Сагайдацької сільської ради ОСОБА_17

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, голови Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області ОСОБА_17 про визнання дій неправомірними та права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжними землекористувачами, відмовлено.

З цим рішенням не погодилася позивач, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на обставини та норми права, наведені у позовній заяві, а також те, що висновок експерта є доказом у справі щодо встановлення земельного сервітуту у даному випадку і у ОСОБА_6 є ряд можливостей для задоволення потреб в проїзді для обробітку свого городу.

У судовому засіданні позивачта її представник доводи апеляційної скарги підтримали та прохали її задовольнити.

Відповідачі та їх представники апеляційну скаргу не визнали та прохали її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Шишацього районного суду Полтавської області від 24.11.2011 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Сагпйдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_6, третя особа - відділ Держкомзему у Шишацькому районі Полтавської області, про зобов'язання підписати акт погодження меж земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1, в межах заявлених позовних вимог, - відмовлено (а.с.59).

Як убачається з матеріалів справи, встановлено місцевим судом та вищевказаним рішенням суду від 24.11.2011р. (а.с.59), ОСОБА_2, відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 19.02.2009 року приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_9, зареєстрованому в реєстрі за №302 є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 на земельній ділянці фонду місцевої сільської ради (а.с.9-12).

Рішенням п'ятої сесії шостого скликання від 17 травня 2011 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 останній надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд орієнтовною площею 0,25га., яка розташована в с. Дмитрівка Шишацького району Полтавської області (а.с.13).

З метою реалізації права на приватизацію вказаної земельної ділянки позивач звернулася до приватного підприємства «Лада Інформ» із замовленням про виготовлення відповідної технічної документації із землеустрою. Проте використати право на приватизацію земельної ділянки позивач не має можливості, оскільки відповідачі не підписують акт погодження меж земельної ділянки з тих підстав, що не вирішено питання під'їзду відповідача ОСОБА_6 на свою земельну ділянку.

За повідомленням директора приватного підприємства «Лада Інформ» за вих. №1/2709-2011 від 26.09.2011 року позивачу ОСОБА_2 повідомлено про те, що виготовити технічну документацію на земельну ділянку розміром 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не має можливості через те, що акт погодження меж суміжними землекористувачами ОСОБА_6 та Сагайдацькою сільською радою Шишацького району до цього часу не підписаний (а.с.14).

Матеріали справи містять Акт погодження та закріплення меж земельної ділянки без дати його складення, не підписаний сільським головою ОСОБА_17 та суміжними землекористувачами ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.15).

За результатами дослідження судом першої інстанції матеріалів цивільної справи №2-465/11 за позовом ОСОБА_2 до Сагайдацької сільської ради Шишацького району, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії встановлено ще один акт погодження (відновлення) та погодження меж земельної ділянки, який підписаний відповідачем ОСОБА_5 та не підписаний сільським головою ОСОБА_17 та суміжними землекористувачами ОСОБА_6 та ОСОБА_11 (а.с.59-60).

Судом першої інстанції встановлено, що відсутність посилання у вказаних документах на календарну дату унеможливлює визначити дату їх складання.

16.06.2014 року ОСОБА_2 направила на адресу голови Сагайдацької сільської ради Шишацького району та відповідача ОСОБА_6 листи з пропозицією підписати акт погодження меж земельної ділянки, якою вона користується (а.с.23-26).

Як установлено місцевим судом, вказані листи на адресу зазначених осіб не надходили.

Згідно Акту від 31.07.2014 р., складеного та підписаного комісією у складі Кукіб М.Г. - голови комісії, ОСОБА_13 - землевпорядника сільської ради, ОСОБА_17 - сільського голови, ОСОБА_14 - депутата сільської ради, при виїзді на місце для розгляду усної заяви ОСОБА_2 про підписання акту погодження (відновлення) та закріплення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд площею 0,25га, що розташована в с. Дмитрівка у зв'язку з відмовою суміжними землекористувачами його підписати, визнано причину не підписання акту погодження меж ОСОБА_4 поважною, рекомендовано ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 добросусідські відносини, дійти спільної згоди з даного питання, оскільки до суду з даного приводу ОСОБА_2 вже зверталася (а.с.27-28).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано рішення Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області за результатами розгляду на пленарному засіданні ради питання непогодження межі спірної земельної ділянки, яка виділена у користування позивачу ОСОБА_2, а акт комісії депутатів Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 31 липня 2014 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.27-28), не є таким рішенням в розумінні положень статей 158,159 ЗК України, п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; з відсутності доказів на підтвердження того, що позивачем були направлені та одержані адресатами листи з пропозицією підписати акт погодження меж спірної земельної ділянки, а відмова відповідачів підписати акт погодження /відновлення/ та закріплення меж спірної земельної ділянки не призвела до порушення прав позивача на набуття права власності на неї.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.40 Земельного Кодексу України (далі-ЗК) громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

За нормою статті 81 ЗК громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Статтею 116 ЗК передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у т.ч. у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (п.а) ч.3).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено стаття 118 ЗК, відповідно до якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 ЗК).

Згідно п. г) ч.1 статті 121 ЗК громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим) (ч.3 ст.121 ЗК).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 ЗК України).

Предметний аналіз статей 126,198 ЗК України свідчить про те, що у зміст терміну „погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами" покладений принцип добровільності вчинення зазначених дій суб'єктами земельних відносин, і чинним земельним законодавством не передбачено обов'язку щодо надання згоди у примусовому порядку на погодження меж земельної ділянки, у тому числі і за рішенням суду.

Згідно ст.198 ЗК України, складовою кадастрових зйомок є, зокрема, погодження меж земельної ділянки. Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося, і процедура приватизації земельної ділянки має зупинитися.

Оскільки погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача зі сторони відповідачів відбулося у формі відмови, то таке погодження має бути прийняте і враховане органом місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документа, який засвідчує право на земельну ділянку позивача, та при розгляді питання щодо передачі земельної ділянки у приватну власність (науково-практичний коментар до Земельного кодексу України, http://legalexpert.in.ua/komkodeks/zku/86-zku/3176-198.html).

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року №7, згідно зі ст.158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів. Тобто встановлення меж земельної ділянки не є компетенцією суду.

При цьому, приватизація позивачем земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем не позбавляє останнього права звернутися до суду за захистом своїх прав у випадку, якщо він вважає, що приватизація земельної ділянки у таких межах порушує його права.

Частиною першою ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Статтею 16 ЦК визначено перелік способів захисту порушених прав та інтересів в судів, а способи захисту порушених прав на земельні ділянки встановлені ст.152 ЗК України, частиною 2 якої передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угод недійсними; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Приймаючи до уваги те, що визнання безпідставною відмови відповідачів, як суміжних землекористувачів, від підпису акту як спосіб захисту права чинним законодавством не передбачено, відмова відповідачів підписати акт погодження (відновлення) та закріплення меж спірної земельної ділянки не призвела до порушення прав позивача на набуття права власності на цю земельну ділянку, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність будь-яких правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі безпідставно не підписують акт погодження меж земельної ділянки не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Як зазначено вище, 16.06.2014 року позивач направила на адресу голови Сагайдацької сільської ради Шишацького району та відповідача ОСОБА_6 листи з пропозицією підписати акт погодження меж земельної ділянки, якою вона користується (а.с.23-26). Разом із тим, як пояснили зазначені особи, вказані листи на їх адресу не надходили. Інших доказів на підтвердження того, що зазначені листи були направлені та одержані адресатами, позивачем не надано, тому надані позивачем листи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.58.59 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на висновок судової земельно-технічної експертизи №345 від 26.07.2013 року, проведеної по цивільній справі №551/229/13-ц за позовом ОСОБА_6 до Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_2, третя особа - відділ Держкомзему у Шишацькому районі Полтавської області про встановлення земельного сервітуту (а.с.16-22), як і інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Місцевий суд повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та вірно застосував норми матеріального та процесуального права до даних правовідносин.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун