АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № ВКЛ-4023114 від 29 серпня 2011 року у розмірі 813350 грн.68 коп. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтував тим, що 29 серпня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № ВКЛ-4023114, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1600000 грн. зі строком повернення до 28 серпня 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19 відсотків річних. За умовами договору погашення кредиту та сплата процентів має відбуватися щомісяця.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим у нього станом на 22 січня 2014 року виникла заборгованість за нарахованими процентами в сумі 63350 грн.68 коп., за наявності якої просив стягнути з ОСОБА_2 всю суму заборгованості за кредитом в розмірі 750000 грн. та суму заборгованості за процентами в розмірі 63350 грн.68 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 21 липня 2014 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № ВКЛ-4023114 від 29 серпня 2011 року у сумі 813350 грн.68 коп., судовий збір в сумі 3654 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 21 листопада 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі посилаються на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що станом на 22 січня 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором була строковою, а тому позивач права на дострокове стягнення заборгованості та процентів не мав. Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що банком не дотримана передбачена умовами договору черговість зарахування платежів, а також про наявність у кредитному договорі третейського застереження. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст.ст.611,1050 ЦК України, не перевіривши при цьому, чи дійсно мало місце порушення та прострочення зобов'язань боржника, чи дійсно порушені права позивача та чи виникло в нього взагалі право на звернення до суду. Крім того, суд припустився порушень норм процесуального права, розглянувши справу у відсутність відповідача, якого належним чином не повідомив про розгляд справи в суді.

В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.127,128), причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутність, зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України.

ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 29 серпня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ВКЛ-4023114, за умовами якого позичальнику були надані у кредит грошові кошти в сумі 1600000 грн., з кінцевим терміном повернення до 28 серпня 2016 року, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 19 % річних.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, в порядку передбаченому кредитним договором надав відповідачу кредитні кошти в сумі 1600000 грн. на умовах визначених договором.

Станом на 22 січня 2014 року сума заборгованості становить 813350 грн.68 коп. та складається із заборгованості за кредитом в сумі 750000 грн. та заборгованості по процентам в сумі 63350 грн.68 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу в разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики.

За умовами укладеного між сторонами договору кредитної лінії №ВКЛ-4023114 кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів у таких випадках: а) позичальник надав кредитору підроблені документи або будь-які документи, що містять хибні відомості; б) позичальник під час дії цього договору порушував будь-які умови цього договору, в тому числі: позичальник несвоєчасно або не у повному обсязі здійснював зарахування коштів на погашення заборгованості по кредиту, процентах, відповідно до умов цього договору; не надав кредитору у встановлений термін будь-які документи, якщо обов'язковість надання таких документів позичальником передбачено цим договором; використовував кредитні кошти не за їх цільовим призначенням; не повідомив кредитора у встановлені строки про факти. Вказані в п.5.4 цього договору; допускав інші порушення; в) позичальник за вимогою кредитора не сплатив у3 передбачених цим договором випадках неустойку ( штраф, пеню); г) позичальник під час дії цього договору допускав порушення договірних зобов'язань перед кредитором за будь-якими іншими договорами; д) на підставі наданих позичальником або інших документів, а також отриманої кредитором інформації можна зробити обґрунтований висновок про погіршення фінансового стану позичальника, поручителя/ майнового поручителя; е) позичальник не забезпечив виконання цього договору в строк, вказаний в п.п.1.1., 1.3, 3.3 цього договору ( п.2.4 договору).

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив достроково стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості по кредиту та процентам, посилаючись на наявність у позичальника заборгованості по нарахованим, але останнім не сплаченим процентам в сумі 63350 грн.68 коп. З іншими обставинами позивач свої вимоги про дострокове стягнення кредитних коштів та сплати процентів не пов'язує.

За умовами укладеного між сторонами договору кредитної лінії погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця включно у відповідності до графіку ( п.1.3)

Згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» станом на 22 січня 2014 року за ОСОБА_2 по кредитному договору № ВКЛ-4023114 рахується прострочена заборгованість за відсотками в сумі 63350 грн., простроченої заборгованості по кредиту немає.

Зі змісту досудової вимоги від 30 січня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» вимагав від позичальника ОСОБА_2 в строки передбачені законодавством та договором сплатити прострочену заборгованість в сумі 63350 грн. 68 коп. ( а.с.17)

Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 10 лютого 2014 року за позичальником ОСОБА_2 рахувалася заборгованість по процентам в сумі 63350 грн.68 коп., а станом на 16 лютого 2014 року 75453 грн.42 коп. ( а.с.39-40).

Згідно наданої ОСОБА_2 до заяви про перегляд заочного рішення квитанції ОСОБА_2 вніс на рахунок 81700 грн. як погашення кредитної заборгованості згідно договору № ВКЛ-4023114 від 29 серпня 2011 року ( а.с.75) і ця сума банком зазначена в розрахунку як сплата процентів у лютому 2014 року (а.с.39). За період з 17 лютого 2014 року по 10 березня 2014 року ( гранична дата сплати відсотків за попередній період) ОСОБА_2 заборгованості по процентам не мав ( а.с.40).

Таким чином, враховуючи положення ст.ст.611, 1050 ЦК України та умови укладеного між сторонами договору кредитної лінії, та, виходячи з відсутністю обставин, з якими позивач пов'язував своє право на дострокове стягнення кредитної заборгованості, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» відсутні.

За таких обставин вважати обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення достроково з ОСОБА_2 частини кредитних коштів, що залишилася, та сплати процентів, немає підстав.

А тому рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 липня 2014 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заперечення представника відповідача проти вирішення спору в суді за наявності у кредитному договорі третейського застереження, як на підставу скасування оскаржуваного рішення та залишення позову без розгляду, колегією суддів не заслуговують на увагу, оскільки залишення позову без розгляду з таких підстав за правилами пункту шостого частини першої статті 207 ЦПК України можливо лише до початку з'ясування обставин у справі та перевірку їх доказами, тобто до винесення рішення судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, , 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2014 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа №761/7207/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/2194/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.