АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-818 Головуючий у1-й інстанції - Неганова Н.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року та на рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_6 про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Суд скасував рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та призначив справу до розгляду у судове засідання (т.3, а.с.53-54).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним (т.3, а.с.246-249).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, постановленою за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5, рішення Подільського районного суду від 5 лютого 2013 року залишене без змін (т.4, а.с.110-112).

Після цього, не погодившись із ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року та рішенням Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року, особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на грубе порушення норм процесуального права, що призвело до безпідставного скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, і, як наслідок, до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, яке призвело до позбавлення ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1, набутого ним за договором купівлі-продажу квартири від 28 жовтня 2010 року.

З посиланням на ці обставини ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року, скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року залишити без змін (т.4, а.с.115-122).

Справа вже була предметом апеляційного розгляду і ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року ухвала Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсними залишені без змін (т.4, а.с.189-191).

Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року указана ухвала апеляційного суду скасована, а справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_5 та представник третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві, не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду указані особи повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення судових повісток: уповноваженій особі Головного управління юстиції у м. Києві - 5 січня 2015 року; ОСОБА_5- 8 січня 2015 року (т.5, а.с.127-128). Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника ОСОБА_4, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення (судом касаційної інстанції) є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи попередні судові рішення касаційний суд вказав на неналежну оцінку судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково вважав акт повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 23 листопада 2010 року нововиявленою обставиною, оскільки дана експертиза є новим доказом у справі в розумінні ст. 59 ЦПК України, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин справи. Тобто не є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини, визначені ст.361 ЦПК.

Касаційний суд також вказав, що залишаючи ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2001 року без змін, апеляційний суд в порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК належним чином не перевірив фактів, викладених у апеляційній скарзі та не навів мотиви відхилення вищезазначених доводів апеляційної скарги.

Касаційний суд також звернув увагу апеляційного суду зокрема на те, що оскільки ст.307 ЦПК не передбачено права суду апеляційної інстанції передавати справу на новий розгляд після скасування судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, при новому розгляді справи суд керується правилами розгляду справи судом першої інстанції з винятками й доповненнями, встановленими главами ЦПК щодо апеляційного провадження та провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами. При цьому з урахуванням вимог ст. 303 ЦПК апеляційний суд на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, досліджує обставини, що стали підставою для перегляду судового рішення, дає юридичну кваліфікацію фактичних обставин справи і ухвалює відповідне судове рішення у справі (п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами") (т.5, а.с.112).

Ураховуючи висновки і мотиви суду касаційної інстанції, які є обов'язковими, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до положень п.17 ч.1 ст. 293, ст. 366 ЦПК (в редакції, чинній на час постановлення ухвали Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року) окремо від рішення суду могла бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відхилення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. За правилом ч.2 цієї статті заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

В даному конкретному випадку ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року, яка містить також вимогу про скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року, оскільки на думку апелянта наслідком незаконності оскаржуваного рішення є саме незаконність ухвали, якою в порушення вимог процесуального закону, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, було скасоване рішення у зв'язку з обставинами, які відповідно до ч.2 ст.361 ЦПК не можуть вважатися нововиявленими.

Таким чином ОСОБА_4 у обраний ним спосіб включив до апеляційної скарги на рішення суду заперечення на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року, яку просить скасувати поряд із рішенням.

Аналізуючи положення ч.2 ст. 293 ЦПК (у тому числі в редакції, чинній на час постановлення ухвали Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року) у системному та логічному зв'язку із загальним змістом ЦПК України та положеннями п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, суд приходить до висновку, що процесуальний закон не містить імперативної норми щодо заборони скасування у апеляційному порядку ухвали, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, у разі включення заперечень на цю ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду.

Положеннями ч.1 ст. 361 ЦПК України визначено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У даному випадку ОСОБА_6 у квітні 2011 року (майже через шість років після набрання законної сили рішенням суду - 5 жовтня 2005 року) подала заяву про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, яку у подальшому - у червні 2011 року, уточнила і просила суд скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У якості нововиявленої обставини ОСОБА_6 послалась на обставину, встановлену 23 листопада 2010 року висновком повторної посмертної судово-психіатричної експертизи № 1128 про те, що ОСОБА_9 на момент складання заповіту 24.09.2003 розуміла значення своїх дій та могла керувати ними.

Згідно з роз'ясненнями абзацу другого п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1981 року №1 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98) не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог ст. 15 ЦПК.

Відповідно до положень ст.15 ЦПК (у редакції законів України від 02.02.96 р.№ 27/96 -ВР, від 21.06.2001 р. № 2540-III, чинній на момент надання вищенаведених роз'яснень) обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках, передбачених цим Кодексом.

На час вирішення районним судом заяви ОСОБА_6 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами вищенаведені положення закріплені у ст. 10 ЦПК України - змагальність сторін.

У даній справі за позовом про визнання недійсним заповіту з тих підстав, що ОСОБА_9 на момент складання заповіту 24.09.2003 не розуміла значення своїх дій (т.1, а.с.4-5), указана обставина могла бути встановлена при виконанні судом вимог ст. 15 ЦПК.

Крім того, висновок повторної посмертної судово-психіатричної експертизи № 1128 від 23 листопада 2010 року зроблений після ухвалення рішення у справі, а тому встановлена ним обставина є новою.

Таким чином, ураховуючи фактичні обставини даної справи, зміст заяви в частині посилання на обставини, які сторона вважає нововиявленими, у сукупності з положеннями ч.1 ст. 361 ЦПК, роз'ясненнями абзацу другого п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1981 року №1 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98), положеннями ст.15 ЦПК (у редакції законів України від 02.02.96 р.№ 27/96-ВР, від 21.06.2001 р. № 2540-III) та положеннями ст. 10 ЦПК в редакції Закону № 1618-IV від 18.03.2004, встановлена 23 листопада 2010 року висновком повторної посмертної судово-психіатричної експертизи № 1128 обставина про те, що ОСОБА_9 на момент складання заповіту 24.09.2003 розуміла значення своїх дій та могла керувати ними, не може бути визнана нововиявленою.

З огляду на викладене у районного суду не було передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та постановлення ухвали про скасування рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року.

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час вирішення справи апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_4 процесуальний закон - ст. 365 ЦПК України, не передбачає постановлення за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали про задоволення цієї заяви, як це було передбачено ч.2 ст. 365 ЦПК в редакції, чинній на час постановлення ухвали Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року.

Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦПК (в редакції Закону № 4176-VI (4176-17) від 20.12.2011), яка є чинною на час апеляційного розгляду справи, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення.

Таким чином, ураховуючи положення ч.3 ст. 2, ч. 2-3 ст. 365, ч.1 ст. 304 ЦПК, апеляційному суду під час розгляду даної справи слід діяти відповідно до ч.2 ст.365 ЦПК України (в редакції Закону № 4176-VI (4176-17) від 20.12.2011).

Відповідно до положень ст. 318 ЦПК України, коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами глави першої розділу п'ятого ЦПК. Залежно від обґрунтованості такої скарги суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до ст. 307 ЦПК. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Ураховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для: скасування ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5; скасування рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року, ухваленого внаслідок безпідставного скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року; скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року, постановленої з порушенням вимог процесуального закону, та залишення без задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року.

Керуючись ст. ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року та на рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року скасувати.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року скасувати.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року скасувати.

Заяву ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко