УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ Д.А.

при секретарі - ВОРОНІНІ Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення коштів,

встановив:

03.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним вище позовом.

15.01.2015 року надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом тимчасово обмежити відповідачу ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу до закінчення провадження по справі та до повного виконання зобовязань.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідача існують не виконані зобовязання за рішенням суду, які примусово не стягну, а відповідачем добровільно не виконанні. ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду та не має наміру їх виконувати, крім того, він постійно виїжджає за межі України для уникнення від виконання зобовязань.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити його виконання після ухвалення рішення, якщо позовні вимоги будуть задоволені судом.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види. .

Згідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р. № 3857-ХІІ. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку коли діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених Законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини 1 цієї статті.

Аналогічні заходи передбачені п.п. 22-24 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення».

Отже суд дійшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом обмеження права виїзду відповідачу за межі України є необхідною мірою, у звязку з тим, що невжиття встановлених заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити:

Тимчасово обмежити право виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1) шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон; тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше; тимчасового відмовлення у виїзді за кордон.

Копію ухвали для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 (одного) року з наступного дня після її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: