Справа № 2/243/172/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Останькович А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кучеренко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про стягнення компенсації втратити частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та трьох відсотків річних від простроченої суми, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Слов'янської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втратити частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та трьох відсотків річних від простроченої суми, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 29.10.2002 року по 21.01.2007 року він працював у КП "Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту території від підтоплення". Оскільки відповідача припинив виплачувати заробітну плату, позивач звернувся до суду та судовим наказом від 28.04.2007 року стягнуто на його користь суму заборгованості з заробітної плати у розмірі 6071 грн. 03 коп. Виконавчий лист про стягнення зазначеної суми було повернуто з виконавчої служби позивачу без виконання, з підстав того що боржником є Слов'янська міська рада. 04.02.2014 року позивачем отримано листа з Слов'янської міжрайонної прокуратури в якому йдеться, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.12.2013 року по справі про банкрутство КП "Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту території від підтоплення" ліквідоване, провадження по справі припинено. Вважає, що оскільки КП "Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту території від підтоплення" було державним комунальним підприємством, то в порядку ст. 619 ЦК України відповідальною особою є Слов'янська міська рада. У зв'язку з чим ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 6971 грн. 03 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 7591 грн. 45 коп., а також трьох відсотків річних від простроченої суми по день виконання судом рішення по справі у сумі 1560 грн. 81 коп.

Ухвалою судді від 12.12.2014 року у відкритті провадження за даним позовом в частині стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовлено (а.с.8).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, позов просив задовольнити.

Представник відповідача Кучеренко О.Ю., що діє на підставі довіреності №01.01.12/1015 від18.11.2014 року (а.с.15), в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що оскільки КП "Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту території від підтоплення" не є казенним, то відповідно повну субсидіарну відповідальності за зобов'язаннями казенного підприємства застосувати до відповідача не можливо, та посилання позивача на ст. 77 та 78 Господарського Кодексу України не неспроможними.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 з 29.10.2002 року по 21.05.2007 року працював у КП "Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту території від підтоплення". Оскільки відповідача припинив виплачувати заробітну плату, позивач звернувся до суду та судовим наказом від 28.04.2007 року стягнуто на його користь суму заборгованості з заробітної плати у розмірі 6071 грн. 03 коп. (а.с.4).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.12.2013 року (а.с.18-19), по справі про банкрутство КП "Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту території від підтоплення", затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, згідно якого на підприємстві відсутні активи для погашення існуючої заборгованості, у тому числі заробітної плати, підприємство ліквідоване, провадження по справі припинено.

Вирішуючи питання стосовно стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та трьох відсотків річних від простроченої суми по день виконання судом рішення по справі, суд виходить з наступного.

Статтею 176 ЦК України закріплена загальна норма про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобов'язаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення - АРК, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями його учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами і законом.

Суд не погоджується з доводами позивача в частині посилання на ст. 77 та 78 Господарського Кодексу України стосовно повної субсидіарної відповідальності за зобов»язаннями казенного підприємства.

Частиною 1 ст. 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Разом з тим, ст. 78 Господарського кодексу України передбачено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарне підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Частиною 9 ст. 78 встановлені особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Таким чином, в залежності від наявності у комунального унітарного підприємства кваліфікуючих ознак, що здійснюють правове визначення державного комерційного а казенного підприємства, його діяльність регламентується тими чи іншими нормами Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 74 Господарського кодексу України державне комерційне підприємств суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання. Держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов'язаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 76 Господарського кодексу України передбачено, що казенні підприємства створюються у галузях народного господарства, в яких: законом дозволено здійснення господарської діяльності лише державним підприємствам; основним (понад п'ятдесят відсотків споживачем продукції (робіт, послуг) виступає держава; за умовами господарювання неможлива вільна конкуренція товаровиробників чи споживачів; переважаючим (понад п'ятдесят відсотків) є виробництво суспільно необхідної продукції (робіт, послуг), яке за свої умовами і характером потреб, що ним задовольняються, як правило, не може бути рентабельним; приватизацію майнових комплексів державних підприємств заборонене законом. Майно казенного підприємства закріплюється за ним на праві оперативно управління в обсязі, зазначеному в статуті підприємства. Найменування казенного підприємства повинно містити слова «казенне підприємство».

Відповідно до п. 7 ст. 77 Господарського кодексу України казенне підприємство відповідає за своїми зобов'язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні, у разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями казенної підприємства.

Таким чином законом передбачено субсидіарну відповідальність органу, до сфери управління якого входить підприємство виключно за зобов'язаннями казенного підприємства

Ознакою казенного підприємства, крім зазначення про це у його назві є закріплення ним майна на праві оперативного управління.

Згідно з п. 1.1 Статуту КП "Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту території від підтоплення" підприємство створено на базі комунальної власності територіальної громади міста Слов'янськ, підпорядковується Слов'янській міській раді та її виконкому. Власником Підприємства є Слов'янська міська рада.

Відповідно до п. 1.4. Статуту, підприємство діє на принципах повного господарського розрахунку і самофінансування.

Відповідно до п. 9.4 Статуту, держава не відповідає по боргах підприємства, підприємство не відповідає по боргах держави. Відповідальність власника по боргах Підприємства і відповідальність Підприємства по боргах і зобов'язаннях власника визначаються чинним законодавством України.

В п. 2.3 Статуту Підприємства зазначено, що майно, закріплене за підприємством, належить на праві повного господарського відання.

Таким чином, відсутні правові підстави для застосування для регулювання діяльності Підприємства правил щодо казенного підприємства, оскільки відсутні ознаки, передбачені ст. 76 ГК України, які є необхідною умовою для застосування приписів ст. 77 ГК України, у тому числі і щодо субсидіарної відповідальності органу управління майном

Крім того, відповідно до ст. 95 Конституції України, бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь - які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Держава прагне до збалансованості бюджету України, тобто усі суспільні потреби, які тягнуть за собою видатки з бюджетів всіх рівнів, мають бути задоволені виходячи з фінансових можливостей.

Бюджетним кодексом України встановлено принцип цільового використання коштів, тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетним призначенням.

Відповідно до положень Бюджетного кодексу України, будь - які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Бюджетом м. Слов'янська на 2014 рік, затвердженим рішенням Слов'янської міської ради, бюджетні призначення на виконання рішень суду не передбачені.

Водночас, згідно ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинне законодавство України встановлює принцип цільового використання бюджетних коштів, виконання судових рішень, за якими з державного або місцевого бюджетів стягується судовий збір, можливо лише за наявності відповідних бюджетних призначень.

Згідно Бюджетного Кодексу України, витрати з місцевого бюджету здійснюються на виконання повноважень органів місцевого самоврядування.

Таким чином, стягнення з місцевого бюджету грошових коштів на користь позивача є необґрунтованими витратами в розумінні бюджетного законодавства.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимоги позивача до Слов'янської міської ради є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. 77, 78 Господарського Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про стягнення компенсації втратити частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та трьох відсотків річних від простроченої суми - відмовити, у зв'язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко