справа №638/5160/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Штих Т.В.

при секретарі Кондратюк І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа десята Харківська держана нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом Харківської міської ради, третя особа десята Харківська держана нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.10.1962 року вона одружилась з ОСОБА_2 26.01.1982, як зазначає позивачка шлюб було формально розірвано, проте сторони продовжували жити однією сім'єю. Сторони мешкали однією родиною, в одній квартирі. 02.12.1998 року вказана квартира була приватизована як позивачкою так і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. В шестимісячний термін позивачка звернулась до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про спадщину, проте їй було відмовлено в зв'язку з недоведеністю родинних зв'язків між нею та ОСОБА_3 Позивачка просить встановити факт прийняття нею спадщини після ОСОБА_3, факт проживання однією родиною та право власності на квартиру в цілому за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог. Зазначили, що інших спадкоємців не має, заповіти ОСОБА_2 не складав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Надав через канцелярію суду письмові заперечення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду лист, де просив суд розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Позивач, при зверненні до нотаріуса, не надав усіх необхідних документів на підтвердження цих обставин для оформлення спадщини, зокрема, не підтвердив ступінь родинних зв'язків із померлим.

Державний нотаріус роз'яснив позивачу, що за таких обставин неможливо здійснювати процедуру по оформленню спадкових прав відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № 554 від 02 грудня 1998 року.

Стороною позивача свідоцтво про смерть ОСОБА_3 не надано.

При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Суду також не доведено, що ОСОБА_1 мешкала однією родиною з померлим ОСОБА_3, вела спільне господарство, мала спільні права та обов'язки, проживала на одній житловій площі.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд розцінює критично, так, як дані свідки не повідомили суду інформації, яка б свідчила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкали однією родино.

Суд звертає увагу ще й на те, що позивач намагалась ввести в оману суд, зазначаючи про відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_3 Натомість в судовому засіданні з'ясувалось, що ОСОБА_3 має сина.

Суд, вважає, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зацікавлені в розгляді справи, їх показання не є об"єктивними та такими, що суперечать один одному та матеріалам справи.

Крім того, всупереч вимогам ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх заперечень проти встановлення даного факту.

Відповідно до відповіді на запит десятої Харківської державної нотаріальної контори № 3206/02-14 від 17.10.2014 року після померлого ОСОБА_3 була заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 21 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008 р. зауважене те, що при вирішенні спору (справи) про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суду необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. І зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Та до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, а таке право можуть мати також інші особи (як це є в даному випадку), якщо є факт мого спільно проживання зі спадкодавцем, був пов'язаний спільним побутом, мали взаємні права як і обов'язки.

Та відповідно до п. 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо підстав відмови в задоволенні позовних вимог в зв'язку з тим, що суду не надано відомостей щодо перебування в інших шлюбних стосунках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після розлучення 26.01.1982 року.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на встановлення факту мешкання однією родиною, суд вважає за н6еобхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати вважати сплаченими позивачкою.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 3 СК України,ст.ст. 1216,1217,1220,1221,1223,1258,1264,1268-1269 ЦК України ст.ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа десята Харківська держана нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Судові витрати вважати сплаченими позивачкою.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.