Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/725/15 Головуючий у 1 інстанції: Ушатий І.Г.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 14" січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Жовтневої сільської ради Токмацького району, ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права власності на 1/2 частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що входить до складу спадкової маси, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до Жовтневої сільської ради Токмацького району, ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права власності на 1/2 частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що входить до складу спадкової маси.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 Згідно державного акту на право приватної власності 1V-ЗП №007020 їй на праві власності належала земельна ділянка площею 4,60 га, розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, кадастровий номер :02:002:0072.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_7, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом у розмірі 1/2 частки вказаної земельної ділянки за кожним. ОСОБА_7 отримав державний акт серія ЯИ №804832 на земельну ділянку, ОСОБА_6 державний акт не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, батько позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України є вона та її брат ОСОБА_7

У встановлений строк вона звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини. ОСОБА_7 відмовився від прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 27.08.2014 року №802/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_6 через ненадання правовстановлюючого документа.

Вважає, що про перехід прав та обов'язків власника вказаної земельної ділянки до її батька ОСОБА_6 свідчить видане на його ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.11.2012 року.

На підставі зазначеного просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який був спадкоємцем власника земельної ділянки ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 4,60 га, кадастровий № :02:002:0072, нормативна грошова оцінка 51725,11 грн., цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ЦПК, право на участь у судовому засіданні не використали.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновку суду обставинам справи,вимогам матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ЦПК, право на участь у судовому засіданні не використали.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до п.4 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд виходив з того,що ОСОБА_6 після смерті дружини ОСОБА_5, якій на праві власності належала земельна ділянка, кадастровий № :02:002:0072, не отримав державного акта про право власності на 1/2 частину цієї ділянки та в порядку ст. 125 ЗК України не зареєстрував його, у нього право власності на цю земельну ділянку не виникло і вона не входить до спадкового майна ОСОБА_6

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з аналізу норм цивільного процесуального права, підставу позову складають норми матеріального права, які підлягають застосуванню до правовідносин сторін (правова підстава позову), і зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто юридичних фактів матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, та докази на підтвердження зазначених позивачем обставин.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_3 посилалася на те, до ОСОБА_6 право власності на 1/2 частини ділянки перейшло в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 він прийняв спадщину у відповідності до вимог закону, однак постановою державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 27 серпня 2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частини земельної ділянки після смерті ОСОБА_6 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а. с. 11).

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і згідно п.1 ч.2 зазначеної статті, способом захисту цивільних прав та інтересу може бути визнання права, отже обраний позивачкою спосіб захисту погоджується з вимогами матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, отже за змістом зазначеної статті, до складу спадщини входить майнове право на земельну ділянку.

За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами про спадкування( із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до вимог п. "г" ч.1 ст. 81 ЗК України, прийняття спадщини є підставою для набуття громадянином майнового права на земельну ділянку.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Із матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :02:002:0072, яка розташована: Запорізька область, Токмацький район, Жовтнева сільська рада, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала на праві власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №007020, виданого на підставі розпорядження голови Токмацької райдержадміністрації від 24 березня 2003 року №113 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_10, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадщини 01 серпня 2012 року отримав ОСОБА_7, а 12 листопада 2012 року свідоцтво отримав ОСОБА_6 Спадщина,на які видані зазначені свідоцтва, складається з земельної ділянки :02:002:0072, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12,14).

За п. в ч.1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

На земельну ділянку, яка перейшла в порядку спадкування до ОСОБА_7, ОСОБА_6 по 1/2 частини, 27 грудня 2012 року видано державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯИ №804832 на ім'я ОСОБА_7 і в додатку до державного акту зазначені співвласники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та їх частки у спільній власності на цю ділянку - по 1/2 ( а.с.17,18).

Зазначене спростовує твердження суду першої інстанції про те, що набуття ОСОБА_6 права власності на 1/2 частину земельної ділянки не підтверджено правовстановлюючими документами і не зареєстровано.

Таким чином, в силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України, ст.ст. 81,87 ЗК України до ОСОБА_6, перейшло право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0072 із збереженням цільового призначення, а отже 1/2 частини земельної ділянки входить до спадкового майна ОСОБА_6

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2( а.с.76).

Заповітом ОСОБА_6 розпорядився житловим будинком, інше майно, в тому числі спірна ділянка, заповітом не охоплено ( а.с.78).

У відповідності до ч.1 ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги ( а.с. 48 звор., 49).

ОСОБА_3 20 травня 2014 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ( а.с. 44).

ОСОБА_7 20 травня 2014 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини ( а.с.45).

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 прийняла у встановленому законом порядку спадщину, у відповідності до ст. ст.1245,1261,ч. 1 ст. 1225 ЦК України вона успадкувала належну ОСОБА_6 1/2 частину земельні ділянки кадастровий номер :02:002:0072, що розташована: Запорізька область, Токмацький район, Жовтнева сільська рада, за межами населеного пункту, із збереженням цільового призначення. Отже, наявні законні підстави для задоволення позову і визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує їх права.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, воно відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3 з підстав його доведеності.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину земельної ділянку площею 4,5999 га, кадастровий номер :02:002:0072, що розташована: Запорізька область, Токмацький район, Жовтнева сільська рада, за межами населеного пункту, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: