Номер провадження: 22-ц/785/8685/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Фальчука В.П., Кравця Ю.І.

при секретарі: Книгиницькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 31 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Першого Київського ВДВС ОМУЮ, за участю третіх осіб: АТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про скасування арешту та заборони відчуження майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Першого Київського ВДВС ОМУЮ, за участю третіх осіб: АТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про скасування арешту та заборони відчуження на автомобіль марки Nissan Qashqai, 2008 року випуску, накладений на підставі постави державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції по виконавчому провадженню №33599242 від 23.07.2012 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Шлюб на даний час розірвано. Згодом у колишнього подружжя виник спір щодо поділу спільно-сумісного майна, а саме: автомобілю марки Nissan Qashqai, 2008 року. 14.05.2015 року Київським районним судом м. Одеси було укладено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_4 отримав грошові кошти у розмірі 75000,00 гривень, а за нею визнається в цілому право власності на вищевказаний автомобіль. Отримавши ухвалу суду, позивач звернулася до центру обслуговування УДАІ ОМУ УМВС України в Одеській області для проведення перереєстрації автомобілю, однак у перереєстрації їй було відмовлено у зв'язку із накладенням арешту на автомобіль марки Nissan Qashqai, 2008 року, д.н. НОМЕР_1 постановою державного виконавця першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 23.07.2012 року по виконавчому провадженню №33599242. Враховуючи те, що вищевказаний арешт, як стверджує позивачка, порушує її право власності, перешкоджає в користуванні та розпорядженні власним майном, звернулася до суду з вказаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 31 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду м.Одеси від 31 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що:

- рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.05.2012 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено повністю. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 1427071,85 гривень. Вирішено питання про судові витрати.

-21.06.2012 року Суворовським районним судом м. Одеси виданий виконавчий лист з виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2011 року, яке вступило в законну силу 22.05.2012 року строком пред`явлення виконавчого листа до виконання 22.05.2013 року (а. с. 71).

- 23.07.2012 року державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа виданого Суворовським районним судом м. Одеси 21.06.2012 року (а. с. 76).

- 23.07.2012 року державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ винесено постанову про арешт всього майна боржника ОСОБА_4 (а. с. 78).

- відповідно до витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відповідно арешт нерухомого та рухомого майна ОСОБА_4 (а. с. 80-81).

- відповідно до листа ВРЕР № 1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2012 року на виконання постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року, д.н. НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 (а. с. 86).

- 20.08.2012 року державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_4 - автомобіля Nissan Qashqai, 2008 року, д.н. НОМЕР_1 (а. с. 87).

- відповідно до повідомлення від 22.08.2012 року УДАІ ГУ МВС України в Одеській області автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року, д.н. НОМЕР_1 належний ОСОБА_4 занесено в базу розшуваного автотранспорту (а. с. 90).

- відповідно до відповіді на запити державного виконавця Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ у боржника ОСОБА_4 не виявлено нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення, боржник не є засновником СПД (а. с. 91-94; 96).

- відповідно акту державного виконавця від 12.03.2014 року складеного за адресою проживання боржника ОСОБА_4 не виявлено майна, на яке може бути звернуто стягнення (а. с. 95).

- 24.03.2014 року державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» без виконання у зв`язку тим, що протягом одного року розшук майна боржника не виявив результату. (а. с. 97).

- ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2015 року затверджено мирову угоду, укладену 14.05.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, відповідно до умов якої визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки Nissan Qashqai, 2008 року, д.н. НОМЕР_1.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 до Першого Київського ВДВС ОМУЮ, за участю третіх осіб: АТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про скасування арешту та заборони відчуження майна, суд першої інстанції виходив з того, що на момент затвердження мирової угоди суду не було відомо про наявність накладеного арешту та заборони відчуження автомобілю марки Nissan Qashqai, 2008 року, д.н. НОМЕР_1, а позивач в установленому законом порядку не набув права власності на спірний автомобіль.

Судова колегія вважає остаточний висновок районного суду правильним, але при цьому не може погодитися з наведеними у рішенні мотивами, якими суд обгрунтував свій висновок.

Підставою звернення до суду з вимогами про скасування арешту та заборони відчуження є набуття позивачем права власності за судовим рішенням, яке вступило в законну силу і не оскаржено заінтересованими особами (стягувачем).

Відповідно до ч. 3 с. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вже зазначалося ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2015 року визнано мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за якою припинено право спільної сумісної власності на спірний автомобіль та визнано право особистої приватної власності за ОСОБА_2 у зв`язку з фактичною виплатою нею ОСОБА_4 вартості 1/2 частки автомобілю, про що сторони досягли згоди.

Висновок районного суду в оскаржуваному рішенні побудований на тому, що при постановленні ухвали про визнання мирової угоди суду не було відомо про наявність арешту та заборони відчуження автомобілю та не набуттям позивачем права власності на спірний автомобіль.

Як вже зазначалося судове рішення на підставі якого за ОСОБА_2 визнано право власності на спірний автомобіль в апеляційному порядку не оскаржено, а відтак і не переглядалося.

До перегляду в апеляційному порядку та скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2015 року про визнання мирової угоди, висновок суду першої інстанції про неприйняття до уваги ухвали суду, що вступила в законну силу з посиланням на не набуття позивачем права власності на спірний автомобіль у зв`язку з необізнаністю суду при визнанні мирової угоди про наявність арешту та заборони відчуження спірного автомобілю, є передчасним.

Разом з тим, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року зі змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Як вбачається з позовної заяви за наслідками розгляду якої судом ухвалено оскаржуване рішення, позивачем ОСОБА_2 заявлені вимоги про скасування арешту та заборони відчуження майна до Першого ВДВС Одеського міського управління юстиції. При цьому боржника та стягувача - ОСОБА_4 та АТ «Райффайзен Банк «Аваль» до участі у справу залучено третіми особами.

Заявляючи до Першого ВДВС Одеського міського управління юстиції вимоги про скасування арешту та заборони відчуження, які були накладені задовго до набуття позивачем права власності за судовим рішенням, позивач не мотивувала заявлені вимоги протиправністю дій та рішень державного виконавця.

При таких обставинах районний суд мав роз`яснити позивачу в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України про заміну неналежного відповідача - Першого ВДВС Одеського міського управління юстиції на належних - боржника ОСОБА_4 та стягувача - АТ»Райффайзен Банк «Аваль».

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень залучати нових відповідачів на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції або здійснювати заміну неналежного відповідача - Першого ВДВС Одеського міського управління юстиції на належних - боржника ОСОБА_4 та стягувача - АТ»Райффайзен Банк «Аваль».

Враховуючи, що судом першої інстанції набуто в цілому правильного остаточного висновку, але покладені в обгрунтування висновку доводи щодо не набуття позивачем права власності на спірний автомобіль з посиланням на процесуальні недоліки ухвали суду першої інстанції про визнання мирової угоди за якою за позивачем визано право власності на автомобіль і яка вступила в законну силу, є передчасними, рішення суду в частині обгрунтування висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 слід змінити та відмовити у задоволенні позову з підстав заявлення вимог про скасування арешту та заборони відчуження до неналежного відповідача - Першого ВДВС Одеського міського управління юстиції та не залучення належних відповідачів - боржника ОСОБА_4 та стягувача - АТ»Райффайзен Банк «Аваль», що неможливо усунути на стадії апеляційного провадження. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2015 року - змінити та відмовити у позові ОСОБА_2 до Першого Київського ВДВС ОМУЮ, за участю третіх осіб: АТ „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_4 про скасування арешту та заборони відчуження майна у зв`язку із заявою вимог до неналежного відповідача.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: В.П. Фальчук

Ю.І. Кравець