Провадження № 2/263/115/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Кулика С.В.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми, а саме стягнення коштів у розмірі 1000 гривень за договором про встановлення метало-пластикових вікон, а також неустойки. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

21 липня 2014 року між ОСОБА_1 та Фізичної особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір на встановлення метало-пластикових вікон на суму 12000 гривень, з яких було сплачено 10000 гривень.

У відповідності до п. 3.2. Договору строк виконання зобов'язань за договором складає 30 робочих днів. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, строк виконання за договором сплив 03.09.2014 року. Пунктом 4.2. розділу 4 Договору від 21.07.2014 року передбачено відповідальність за не виконання умов договору, а саме за не виконання умов п. 3.2. договору - порушення строків виконання робіт, виконавець зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 0,1% від вартості за кожен день прострочення. У зв'язку з невиконанням договору відповідачем, звернувся до суду за захистом прав споживача.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 2014 року між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір без номеру, відповідно якого відповідач зобов'язався доставити та встановити ПВХ конструкції на протязі 30 днів, а позивач зобов'язався прийняти та сплатити роботу відповідно умовам договору. Згідно п. 3.1. Позивач зобов'язався сплатити вартість заказу, яка складає 12000 гривень. Договір діє з моменту підписання до його повного виконання сторонами домовленостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання договору, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до договору від 21 липня 2014 року позивачем сплачено аванс в розмірі 10000 гривень. У п. 3.1. Договору зазначено, що загальна сума договору складає 12000 грн.

Згідно з п. 4.2 договору у разі не проведення роботи на протязі 30 робочих днів, відповідач зобов'язується сплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен день прострочення.

Вартість договору згідно до п. 3.1 становить 12000 грн., тобто 0,1 % вартості договору становить 12 грн.

На 17.10.2014 року (день звернення з позовом до суду) кількість прострочених календарних днів з 21.07.2014 року по 17.10.2014 року становить 88 днів.

У даному випадку предметом неустойки є грошова сума у розмір 1056 грн. (12 грн. х 88 днів), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд знайшов підтвердження факту укладення договору між позивачем та відповідачем, невиконання останнім зобов'язань за договором, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми сплаченої за договором від 21.07.2014 року в розмірі 4000 грн. та суми неустойки за несвоєчасне виконання умов договору за період з 21.07.2014 року по 17.10.2014 року в розмірі 1056 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

При задоволенні вимог позивача, за правилами ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо його звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави стягненню підлягають витрати на судовій збір у сумі 243, 60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 23, 611, 629, 639, 1167 ЦК України, ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця підприємця ОСОБА_2, (реєстраційний номер НОМЕР_1) сплачену за роботу суму в розмірі 10000 грн., неустойку за несвоєчасне виконання робіт у розмірі 1056 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, (реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційній суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Кулик