РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

Справа №668/13557/14-ц

Пров. №2/668/67/15

13.01.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Кур'яніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Суворовського районного відділу у м. Херсоні управління державної міграційної служби у Херсонській області, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що їй відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 5793 від 24.01.2000 р., виданого Фондом комунального майна м. Херсона, на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Крім членів родини позивачки - доньки - ОСОБА_3, онуки - ОСОБА_4, - правнука - ОСОБА_6, зареєтрований, але не проживає - ОСОБА_2. Відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації, участь в оплаті житлово-комунальних послуг та утриманні квартири не приймає.

З огляду на наведене позивачка була змушена звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, а також зобов'язати Суворовський районний відділ у м. Херсоні Управління державної міграційної служби у Херсонській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні адвокат позивачки - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник відповідача - Суворовського районного відділу у м. Херсоні управління державної міграційної служби у Херсонській області, в судове засідання не з*явився, одночасно надіславши заяву про розгляд справи без його участі.

Треті особи, в судове засідання, не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином причину неявки суду не повідомили.

За таких обставин, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивачці відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 5793 від 24.01.2000 р., виданого Фондом комунального майна м. Херсона, на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_9, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно довідки № 14-886 від 26.07.2014 року, виданої КП "Таврійський" за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка - ОСОБА_1, - донька - ОСОБА_3, онука - ОСОБА_4, - правнук - ОСОБА_6, - зять - ОСОБА_2.

Станом на дату звернення до суду відповідач з реєстраційного обліку не знявся, в квартирі не мешкає більше одного року, його особисті речі в квартирі відсутні. Місце перебування на теперішній час не відоме.

У зв'язку з перебування відповідача на реєстраційному обліку за вказаною адресою, позивачка несе додаткові витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до положень ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71. ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК УКраїни визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу у спосіб, визначений договором або законом.

Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Разом з цим, вирішуючи питання щодо зобов'язання Суворовський районний відділ у м. Херсоні Управління державної міграційної служби у Херсонській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, суд виходив з того, що відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» виселення особи з житлового приміщенням є підставою для зняття її у відповідному органі з реєстраційного обліку. Таким чином, враховуючи відсутність правових підстав у позивача звертатися із такою вимогою до відповідача, враховуючи зазначену норму Закону, яка регулює вказані правовідносини, суд вважає позов в цій частині необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.391,405 ЦК України, ст.ст.155 ЖК України, ст.ст. 6,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10,57-60,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Роз'яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

СуддяКорецький Д. Б.