Справа № 137/1375/14-ц Провадження № 22-ц/772/132/2015Головуючий в суді першої інстанції Сільченко О. В.
Категорія 47Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чорного В.І., Медвецького С.К.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської сільської ради, Літинської районної державної адміністрації про захист права на земельну частку (пай) та майновий пай, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що у 1983 році він працював зоотехніком племрадгоспу «Літинський» с. Громадське Літинського району Вінницької області, і після оформлення пенсії по інвалідності, у вересні того ж року він звільнився із роботи, однак залишався членом вказаного господарства. Відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціями», у господарстві складались списки осіб, що мали право на земельну частку (пай) та майновий пай, однак його, незважаючи на роботу у племрадгоспі та інвалідність, до цього списку не включили, в результаті чого було порушено його право на отримання земельної частки (паю) та майнового паю, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив виділити йому земельний та майновий пай.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 21.11.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник Літинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому надано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Громадської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст.305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що на час звільнення позивача з роботи у племзаводі «Літинський», останній був державним підприємством та був реформований у господарське товариство лише після 1992 року і відповідно на час приватизації та розпаювання земель, позивач не був членом вказаного товариства, відтак не мав права на земельний та майновий пай.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з лютого 1983 року по вересень 1983 року ОСОБА_2 працював у племзаводі «Літинський» на посаді зоотехніка.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2 заявлено вимогу про виділення йому земельної частки (паю) та майнового паю, обґрунтовуючи вимогу наявністю у нього інвалідності та роботою на племзаводі «Літинський».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціями» передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Матеріалами справи встановлено, що племзавод «Літинський» було реформовано із державного підприємства у господарське товариство у 1996 році, шляхом видачі Державного акту на право постійного користування землею від 05.03.1996 року та Державного акту на право колективної власності на землю від 18.03.1997 року.

Згідно із п. 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З матеріалів справи видно, що позивач не працював на племзаводі «Літинський» в період його реформування із державної у колективну власність та не був членом даного підприємства на момент паювання земель і прийняття загальними зборами рішення про паювання майна, відтак обґрунтовано не був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) та майновий пай.

Щодо посилання позивача на наявність у нього інвалідності, то суд звертає увагу на те, інвалідність ОСОБА_2 отримана не під час роботи на племзаводі «Літинський», а внаслідок поранення у післявоєнний період, що підтверджується довідкою (а.с. 8) і відповідно вказана обставина не є окремою підставою для виділення йому земельного та майнового паю.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для виділення ОСОБА_2 земельної частки (паю) та майнового паю.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про неповне дослідження обставин справи, є безпідставними, а також не спростовує висновок суду посилання на не проведення опитування свідка ОСОБА_3, який надав пояснення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції і фактично лише повідомив про порядок проведення паювання земель.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони були предметом дослідження в суді першої інстанції і їм було надано відповідну правову оцінку.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21.11.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.В. Оніщук

Судді: (підпис) С.К. Медвецький

(підпис) В.І. Чорний

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області В.В. Оніщук