Справа № 2-313/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого: - ОСОБА_1

при секретарі: -ОСОБА_2.

розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом служби у справах дітей Одеської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб ОСОБА_5, КП „ОМБТІ та РОН, органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права власності на !/г частку квартири та зобовязання КП „ОМБТІ та РОН зареєструвати право власності на /г частку и,

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Одеської міської ради звернулася у Малиновський районний суд м. Одеси з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб ОСОБА_5, КП „ОМБТІ та РОН, органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права власності на /4 частку квартири та зобовязання КП „ОМБТІ та РОН зареєструвати право власності на /г частку.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив визнати за малолітнім ОСОБА_3 право власності на х/і частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, а також зобовязати КП „ОМБТІ та РОН зареєструвати на імя дитини право власності на зазначену 1А частку квартири.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на той факт, що приватизація спірної квартири була здійснена без урахування інтересів члена сімї - малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто батьки дитини позбавили свого сина права на приватизацію частки квартири за адресою : АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволені з підстав їх незаконності та необґрунтованості. Квартира була приватизована на законних підставах, після розірвання шлюбу з метою уникнення сімейних конфліктів з ОСОБА_5, ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_2, в якій зареєстровані та проживають ОСОБА_5 з сином ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_5 вимоги позивача вважала законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Викладені позивачем обставини підтвердила в повному обсязі.

Інші треті особи: КП „ОМБТІ та РОН та орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши представлені сторонами докази по справі, в задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

У відповідності з ордером №184, виданим виконавчим комітетом Жовтневої районної ради депутатів трудящих 15.01.1971 року, ОСОБА_6 була видана двокімнатна квартира АДРЕСА_3 (нині Академіка Філатова) в м. Одесі, на склад сімї з трьох осіб: ОСОБА_6, його дружини ОСОБА_7 та сина ОСОБА_4.

1)
року відповідач ОСОБА_4 уклав шлюб з Ковтун (після шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_8. Шлюб був зареєстрований у відділі РАЦС Малиновського району м. Одеси, актовий запис №346.

2) року народився ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЖД №025934 від 13.09.1994 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2000 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, укладений 18.06.1994 року, був розірваний. Рішення набрало законної сили (а.с. 26).

Після розірвання шлюбу, за домовленістю між батьками, їх син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав разом з батьком ОСОБА_4, бабусею ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу, з метою упередження сімейних конфліктів, ОСОБА_4 були виділені ОСОБА_5 грошові кошти на придбання квартири АДРЕСА_2. Після цього, згідно адресної довідки №019842 від 10.03.2004 року, ОСОБА_5 переїхала та була зареєстрована за зазначеною адресою з 02.10.2000 року разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

1)
ооку померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_7

Після 11 смерті чоловік ОСОБА_6 та син ОСОБА_4 тшішшм

проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як було встановлено, після розірвання шлюбу між сторонами, вихованням сина займався в основному ОСОБА_4 та його мати, а після смерті ОСОБА_7 - тільки ОСОБА_4, ОСОБА_5 мало цікавилася життям дитини та її вихованням.

1)
року ОСОБА_4 у зазначеній квартирі скоїв умисне вбивство батька - ОСОБА_6, в звязку з чим прокуратурою Малиновського району м. Одеси був взятий під варту.

2) року ОСОБА_4 вироком місцевого суду Малиновського району м. Одеси був осуджений до семи років позбавлення волі.

3) року ОСОБА_4 у встановленому законом порядку видав нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_9 на приватизацію спірної квартири АДРЕСА_4.

4) року УЖКГ Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності за №3-19853 на квартиру АДРЕСА_4 на імя ОСОБА_4 Вказане свідоцтво було видане на підставі розпорядження №179379 від 10.09.2003 року.

5) року за ОСОБА_4 в органах КП „ОМБТІ та РОН було зареєстровано право власності на спірну квартиру за №455 пр - стр. 17-р №49.

Згідно з розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №19998/01 від 29.09.2003 року особовий рахунок квартири АДРЕСА_4 був переведений на імя ОСОБА_4

За таких обставин суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_4 була приватизована ОСОБА_4 на законних підставах, його право власності було зареєстровано в органах КП „ОМБТІ та РОН у встановлені законом строки і він став повноправним та єдиним власником цієї квартири.

Виходячи з цього вимоги позивача щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на Уі частку спірної квартири, а також зобовязання КП „ОМБТІ та РОН зареєструвати на його імя право власності на цю У2 частку - не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, Малиновським районним судом м. Одеси 31 січня 2005 року було розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_5, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_10, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, УЖКГ Одеської міської ради, КП „ОМБІТ та РОН, приватного нотаріуса ОСОБА_11, Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, про поновлення порушених конституційних прав та свобод, усунення перешкод в здійсненні права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_5, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, про виселення.

За результатами розгляду вказаної цивільної справи 31.01.2005 року було ухвалено рішення, яким було відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_5 стосовно визнання недійсними: рішення органу приватизації у відношенні квартири АДРЕСА_4 та свідоцтва про право власності на житло, оформлених та виданих УЖКГ Одеської міської ради 10 вересня 2003 року ОСОБА_4; дій КП „ОМБТІ та РОН щодо оформлення та реєстрації прав власності 18.09.2003 року на підставі свідоцтва про право приватної власності за ОСОБА_4 на вказану квартиру; розпорядження №1998/01-047 від 29.09.2003 року голови Малиновської районної адміністрації щодо переоформлення особового рахунку вказаної квартири на ОСОБА_4

Також цим рішення було відмовлено ОСОБА_5 у зобовязанні КП „ОМБТІ та РОН оформити та здійснити реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частках та інше.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Рішенням від 31 січня 2005 року доводи ОСОБА_5 стосовно її поселення після розірвання шлюбу в спірну квартиру разом з сином за проханням колишнього чоловіка та його батька, в якості члена сімї, спільно з ними проживала та вела спільне господарство, з посиланням на ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, судом до уваги прийняті не були, так як вказані твердження були повністю спростовані доказами, які досліджувалися при розгляді справи. Судом також було встановлено, що за ОСОБА_5 та її неповнолітнім сином право на спірне жиле приміщення не зберігалося.

З представленої адресної довідки №019842 від 10.03.2004 року вбачається, що ОСОБА_5М переїхала та була зареєстрована разом з сином ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5, з 02.10.2000 року. Тобто і вона, і син, забезпечені житловою площею та не мали права на участь у приватизації спірної квартири.

Таким чином спір, що розглядається в рамках даної справи, фактично вже розглядався Малиновським районним судом м. Одеси і з цього приводу було ухвалено рішення. Однак, з метою отримання можливості повторного звернення до суду з аналогічними позовними вимогами, був змінений позивач та вже в інтересах дитини звернулася служба у справах дітей Одеської міської ради.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протріправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи, що була встановлена правомірність та законність набуття ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_4, суд в задоволенні вимог служби у справах дітей Одеської міської ради в інтересах .малолітнього ОСОБА_3 щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на /2 частку спірної квартири, а також зобовязання КП „ОМБТІ та РОН зареєструвати на його імя право власності на цю % частку - відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10. 11, 57, 88, 209. 212-215 ЦПК України, ст.ст. 321, 328 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову служби у справах дітей Одеської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб ОСОБА_5, КП „ОМБТІ та РОН, органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права власності на 1А частку квартири та зобовязання КП „ОМБТІ та РОН зареєструвати право власності на ХА частку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

СУДДЯ: