Справа № 203/1634/15-ц
Провадження № 2/0203/699/2015
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Цекместрук Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель», товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 предявив через суд зазначений позов, посилаючись на те, що у жовтні 2010 року він шляхом спрощеної процедури уклав з ТОВ «Воля-Кабель» договір про надання телекомунікаційних послуг, відповідно до якого до квартири АДРЕСА_1 надавалися послуги доступу до мережі Інтеренет з тарифним планом «стандартний» з присвоєнням особового рахунку №70904847, однак з серпня 2013 року послуги відповідача за якістю перестали задовольняти потреби позивача у зв?язку з чим від 22 березня 2014 року в офісі ТОВ «Воля-Кабель», сплативши заборгованість в сумі 185,00 грн. в терміналі №52663, повідомив усно оператора про розірвання договору з відповідачем, про що оператор вніс інформацію до бази даних, а позивач уклав договір з іншим оператором «Мій Київстар», проте 04 грудня 2014 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» надіслало боргову вимогу на суму 243,43 грн. з погрозами примусової реалізації майна в погашення цього боргу, без повідомлення підстав такої заборгованості та періоду виникнення, та залишивши звернення позивача з повідомленням про припинення договірних відносин з ТОВ «Воля-Кабель» без відповіді, тому позивач просив суд визнати договір розірваним з 22 березня 2014 року; встановити відсутність заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «Воля-Кабель»; зобовязати відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» припинити всі дії по стягнення з позивача суми в розмірі 246,43 грн.

Позивач та його представник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули та представник у поданій через канцелярію суду заяві від 04 серпня 2015 року клопотала про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позові підстав.

Представник відповідача ТОВ «Воля-Кабель» ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, подавши через канцелярію суду письмові заперечення, в яких позов не визнала в повному обсязі, у звязку з тим, що процедура розірвання публічного договору, передбачена п.8.9, п.8.10 Правилами надання і отримання телекомунікаційних послуг ТОВ «Воля-Кабель», позивачем не додержана та відповідна заява ніколи не подавалась, станом на 11 червня 2014 року після припинення постачання послуг заборгованість позивача склала 166,43 грн. та право грошової вимоги та отримання цієї заборгованості було передано 28 жовтня 2014 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» за договором факторингу №2012/03/30 від 30 березня 2012 року, тому представник відповідача просила у задоволенні позову до ТОВ «Воля-Кабель» відмовити та розглядати справу у свою відсутність.

Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, подавши поштою заперечення, в яких позов не визнав, у зв?язку з тим, що 30 березня 2012 року між ТОВ «Воля-Кабель» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №2012/03/30 за умовами якого ТОВ «Воля-Кабель» відступило право вимоги до боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1, на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» з 28 жовтня 204 року, а також у зв?язку з тим, що між позивачем та ТОВ «Росвен Інвест Україна» ніяких договірних правовідносин, зокрема, з надання телекомунікаційних послуг, не існує, а договір ніколи не укладався, тому просив у задоволенні позову до ТОВ «Росвен Інвест Україна» відмовити та розглядати справу у свою відсутність.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, розглянувши згідно ст. 11 ЦПК України позовні вимоги в заявлених межах, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 633 ЦК публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

Судом встановлено та визнано сторонами, що позивач з жовтня 2010 року перебував у договірних відносинах з ТОВ «Воля-Кабель» та отримував послуги доступу до мережі «Інтернет» до квартири АДРЕСА_2, сплачуючи послуги відповідно до відкритого особового рахунку №700904847. Таким чином, позивач, згідно норм Закону України «Про захист прав споживачів» є споживачем послуг відповідача ТОВ «Воля-Кабель», а між сторонами укладено публічний договір.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з п.8.9 Правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, затверджених та введених в дію зі змінами наказом в.о. директора ТОВ «Воля-Кабель» ОСОБА_5 від 24 грудня 2013 року №108-ОД (а.с.67, 68-81), абонент або підприємство мають право у будь-який час, якщо інше не зазначено в договорі, на власний розсуд в односторонньому порядку розірвати договірні відносини, оформлені єдиним документом або шляхом підписання абонентом Протоколу замовлених послуг та обладнання/Договору, за умови повідомлення один одного не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати їх розірвання. Підприємство має право повідомити абоненту про припинення надання Послуги та/або розірвання договірних відносин будь-яким зі способів, зазначених у п. 8.5 цих Правил. У випадку порушення абонентом договірних відносин із підприємством (у тому числі цих Правил), чинного законодавства в галузі телекомунікацій надання Послуги (Додаткових послуг та пакетів) припиняється без попереднього повідомлення.

Пунктом 8.10 вказаних Правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, передбачено, що для розірвання договірних відносин із підприємством абонент подає до Центру обслуговування та продажів або поштою заяву, у якій повідомляє номер і дату підписання Протоколу замовлених послуг та обладнання/Договору; а також документ, що посвідчує особу. Заява має бути завірена особистим підписом абонента якщо абонент фізична особа. Відповідну заяву абонент фізична особа може надіслати електронною поштою чи факсом коли він не має заборгованості за надані раніше Послуги, Додаткові послуги та пакети, Сервісні послуги, якщо оригінал заяви відправляється поштою.

Так, судом встановлено, що позивач у передбаченому п.8.9, п.8.10 Правил надання телекомунікаційних послуг до відповідача ТОВ «Воля-Кабель» не звертався, письмової заяви не подавав, а сплата наявної заборгованості 22 березня 2014 року на суму 185,00 грн. згідно квитанцій на а.с.5 не свідчить про виконання ним вимог вказаних Правил щодо порядку припинення договірних правовідносин з постачальником послуг ТОВ «Воля-Кабель», натомість свідчить про виконання в розумінні ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов?язань належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Зважаючи на викладене вимоги позивача про розірвання договору про надання телекомунікаційних послуг задоволенню не підлягають, оскільки процедура передбачена публічним договором позивачем не додержана, як і не дотримано позивачем форми розірвання договору, а інші підстави, визначені ст. 651 ЦК України для одностороннього розірвання договору у судовому порядку відсутні.

Доводи позивача про наявність підстав для повернення коштів згідно Закону України «Про захист прав спожичів» у зв?язку з наданням неякісних або ненадання телекомунікаційних послуг, суд до уваги як підставу для задоволення позову прийняти не може, оскільки позивачем не надано жодних доказів, як це визначено ст.ст. 10,60 ЦПК України на підтвердження вказаних тверджень.

Розв?язуючи вимог позивача про встановлення відсутності заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «Воля-Кабель» суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п.п.4.3.1 Правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, ТОВ «Воля-Кабель» має право призупинити послуги абоненту та/або відключити абонентське відгалуження від телекомунікаційної мережі, якщо залишок коштів на особистому рахунку абонента став менше нуля, до моменту надходження коштів на такий рахунок і погашення заборгованості.

Відповідно до квитанцій від 22 березня 2014 року на суму 100,00 грн. та 85,00 грн. позивач сплатив на особовий рахунок №700904847, відкритий для сплати послуг ТОВ «Воля-Кабель», заборгованість, після чого за відсутності будь-яких заяв про розірвання договору згідно порядку та форми встановлених п.8.9 та 8.10 Правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, надання послуг доступу до мережі «Інтернет» відповідачем ТОВ «Воля-Кабель» поновлено, проте з 12 квітня 2014 року через несплату і наявність заборгованості послугу обмежено, а з 01 травня 2014 року по 11 червня 2014 року у зв?язку з заборгованістю в сумі 166,43 грн. надання послуг призупинено та в подальшому взагалі припинено надання послуг і нарахування абонентської плати. Доказів іншого сторони суду не надали.

Крім того, відповідно до Договору факторингу №2012/03/30 від 30 березня 2012 року з подальшою укладеною додатковою угодою №11 від 28 жовтня 2014 року, відповідач ТОВ «Воля-Кабель» 28 жовтня 2014 року передав право грошової вимог та отримання заборгованості у розмірі 166,43 грн. ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Таким чином станом на час передання ТОВ «Росвен Інвест Україна» права грошової вимоги до позивача заборгованість позивача за надані ТОВ «Воля-Кабель» телекомунікаційні послуги доступу до мережі «Інтенет» , тобто на 28 жовтня 2014 року, перед ТОВ «Воля-Кабель» складала 166,43 грн., тому вимоги позивача про встановлення відсутності заборгованості перед ТОВ «Воля-Кабель» взагалі, в тому числі після 22 березня 2014 року, суд вважає безпідставним.

Крім того, суд відзначає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав шляхом встановлення відсутності заборгованості, який ст. 16 ЦК України не передбачений, тоді як суд, відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя захищає права особи лише у спосіб, визначений законами України.

Розв?язуючи вимоги позивача до ТОВ Росвен Інвест Україна» про зобов?язання припинити всі дії по стягненню з позивача суми в розмірі 246,43 грн. суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При цьому, ч.3 ст. 3 ЦУПК України встановлено, що відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Способи захисту цивільних прав передбачені ст. 16 ЦК України, проте позивач, розпоряджаючись своїми процесуальними правами на власний розсуд згідно ст. 11 ЦПК України, з позовними вимогами в цій частині не визначився, як і не визначився зі способом захисту свого цивільного права, доказів на підтвердження вказаних вимог не надав, в позовній заяві не визначився з тим, які саме дії він просить припинити і який спосіб такого припинення він для цього обрав, з огляду на те, що право на звернення до суду гарантоване Конституцією України та ст. 3 ЦПК України, а також на те, що за договором факторингу між відповідачами, ТОВ «Росвен Інвест Україна» все ж передано право грошової вимоги до позивача на суму 166,43 грн., тому розглядаючи позовні вимоги лише в заявлених межах, суд приходить до висновку про обрання позивачем неналежного способу захисту та, відповідно, відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Одночасно, суд вважає за необхідне відзначити, що відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» заборонена нечесна підприємницька практика, однією з форм якої є будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною, тобто такою підприємницькою практикою, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача. Між тим, ТОВ «Росвен Інвест Україна», направляючи на адресу позивача листи без дати та вихідного номеру з погрозами арешту всього майна, звернення стягнення в рахунок погашення боргу на все майно, здійснення візиту з метою отримання фотознімків вигляду будівлі, вхідної двері з номером квартири, приміщень кожної кімнати, кухні, санвузлу, проведення оцінки майна, звернення з клопотаннями про вилучення майна, продаж усього майна з аукціону у разі несплати позивачем нібито наявного боргу в сумі 246,43 грн., без повідомлення про склад та підстави виникнення такої заборгованості, а так само направляючи повідомлення про візит за місцем мешкання позивача представниками ТОВ «Росвен Інвест Україна» з метою виявлення, огляду та подальшої реалізації майна позивача (а.с.9, 10), вказані вимоги Закону не дотримувалося, а такі дії не відповідають вимогами ЦК України та порушують встановлену ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» заборону нечесної та агресивної підприємницької практики.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» судові витрати належить віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель», товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про захист прав споживача відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.В. Колесніченко