АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/235/2015 Головуючий в І інстанції: Подіновський Г.В.
Категорія 45 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 05 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Борка А.Л.

Суддів: Кузнєцової О.А.

Бездрабко В.О.

при секретарі: Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області, Каховської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання права власності на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду про визнання права власності на земельну частку (пай),зазначаючи,що на момент розпаювання земель колгоспу ім.Леніна Каховського району Херсонської області у 1993 році вона була членом зазначеного колгоспу, але її прізвища в списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) не було, вважає, що має право на виділення їй земельної частки (паю). У зв'язку з чим просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім. .Леніна Каховського району Херсонської області у розмірі 5,48 умовних кадастрових гектарів.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року у задоволені позову ОСОБА_2 до Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області, Каховської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання права власності на земельну частку (пай) відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На думку колегії суддів, відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що причини поважності пропуску строку не підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом у квітні 2014 року, через 17 років після того, як відбулося розпаювання земель колишнього колгоспу ім.Леніна та правонаступнику останнього - КСП ім. Леніна - було передано Державний акт на право колективної власності на землю,при цьому розпаювання земель розпочалося у листопаді 1993 року,а позивачка працювала в колгоспі імені Леніна в період з грудня 1992 року по лютий 1998 року.

Відповідно до ст.71 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст.76 ЦК УРСР).

Статтею 75 ЦК УРСР передбачено, що позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін по справі.

Згідно із ч.1 ст.80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), правовідносини, які виникли до набрання ним чинності, повинні регулюватися законодавством, яке діяло на час їх виникнення, а пунктом 6 передбачено застосування його правил про позовну давність до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

На пред'явлення позову про витребування належного громадянину майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 50 Закону України «Про власність» і ст. 71 ЦК УРСР (чинних на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.1992 року позивачка була прийнята в члени колгоспу ім.Леніна, 01.10.1997 року колгосп ім.Леніна реорганізовано у КСП ім.Леніна. 20.02.1998 року позивачка була звільнена з КСП ім.Леніна у зв'язку зі зміною місця проживання (а.с. 5).

Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім..Леніна виданий рішенням Чорнянської сільської ради народних депутатів 18.11.1993 року, що підтверджується довідкою управління Держземагенства у Каховському районі Херсонській області від 07.02.2014 р. № 8/02-05. В списках громадян, які мають право на земельну частку (пай) по КСП ім.Леніна позивачка не значиться. (а.с.7). Сертифікат на земельну частку (пай), які отримували члени КСП їй не видавався.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств,у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств,а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно із п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право на позов у ОСОБА_2 виникло ще у 1993 році, про що вона, будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства, повинна була знати,у зв'язку із чим трирічний строк позовної давності минув ще до набрання чинності ЦК України 2004 року.

Таким чином,суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді