Справа № 6-339/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко

при секретарі - Слободянюк А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва Магди Світлани Степанівни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся з поданням, в якому просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилученням паспортного документа до виконання своїх зобов'язань.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 5 876 500 грн та судові витрати в сумі 3654 грн.

У відповідності до ст. ст. 17, 18, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/3529/14-ц від 15.08.2014, Печерського районного суду м. Києва. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлялись боржнику та стягувачу.

На сьогоднішній день боржник ухиляється від самостійного виконання своїх зобов'язань та рішення судів в цілому. Зокрема у встановлені законодавством строки, боржник суму боргу не сплатив, за викликом державного виконавця для надання відомостей про своє майно та доходи не з'являється. Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду подання.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 3771 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За нормою п.18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачає, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані невиконані зобов'язання, а також якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Однак відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати території України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів подання, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 5 876 500 грн та судові витрати в сумі 3654 грн.

Зміст подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України обставин щодо вчинення державним виконавцем всіх можливих заходів щодо виявлення майна боржника та їх результатів не містить.

Також матеріали подання не містять відомостей, що державним виконавцем вживались усі можливі дії в межах виконання виконавчого провадження, та не містить жодних фактів та посилання на докази на підтвердження того, що боржником свідомо були вчинені дії щодо ухилення від виконання, а також здійснені будь-які перешкоди для держаного виконавця примусово виконувати рішення суду.

Тоді як на момент звернення до суду з даним поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об'єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Однак в матеріалах провадження доказів, що боржником було вчинено дії щодо свідомого ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а також здійснені будь-які перешкоди для держаного виконавця примусово вчиняти необхідні виконавчі дії, відсутні.

До того ж, державний виконавець, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, окрім посилання на нормативні акти та посилань на наявність заборгованості, не зазначив, в чому проявляється ухилення останнього від виконання зобов'язань та його намагання виїхати за межі України, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності, враховуючи, що з матеріалів подання вбачається, що боржник не наділений можливістю здійснити погашення заборгованості за рахунок свого майна, а ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

А особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, тобто, що боржник свідомо ухиляється від виконання, маючи змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Крім того, матеріали подання не містять необхідних відомостей про ОСОБА_2, зокрема, точне місце реєстрації, громадянство, дані документа, який дає право на виїзд з України та посвідчують особу, що могло б дозволити провести однозначну ідентифікацію його особи для забезпечення чіткого виконання ухвали суду.

Таким чином, виходячи з положень ст.33 Конституції України, ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», а також враховуючи, що зобов'язання за вказаним судовим рішенням не вимагає особистого його виконання боржником, суд вважає, що вжиття обмеження у праві виїзду за межі України на даний час не є єдиним можливим та необхідним способом забезпечення примусового виконання боржником вищезазначеного виконавчого документу.

З огляду на наведене, проаналізувавши зміст подання, в обґрунтування якого не надано жодних доказів, суд приходить до висновку, що викладені обставини та матеріали справи не підтверджують факт, що ОСОБА_2, ухиляється від виконання зобов'язання, а тому подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва, про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Водночас, суд зазначає, що за наявності об'єктивних даних щодо ухилення боржника від виконання рішення суду державний виконавець не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідним поданням в порядку передбаченому законом

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Законом України «Про державну прикордонну службу України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва Магди Світлани Степанівни залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва шляхом подання скарги через суд першої інстанції протягом п'яти днів дня отримання її копії.

Суддя: Г.О. Козленко