Справа № 355/1858/14-ц
Провадження № 2-о/355/1/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю народних засідателів Ющенко О.В.

Савченко О.І.

при секретарі Старенькій С.М., Ярмолюк Л.П.

розглянувши заяву ОСОБА_2 зацікавлена особа Баришівський РС Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з зазначеним позовом звернулась заявник, свої вимоги мотивує тим, що з грудня 1995 року вона не знає місця перебування свого батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сімферополь. Ще з 1992 року батько виїхав на заробітки до Російської Федерації. Деякий час вони регулярно спілкувались. Останній раз заявник з батьком спілкувалась наприкінці 1995 року, з того часу не вона, не її родичі будь яких відомостей про батька не мають. Так як в даний час заявниця збирається виїхати на проживання до ФРН, та не може належно оформити документи, просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Сімферополь, який мешкав в АДРЕСА_1, безвісно відсутнім із 01 -го січня 1996 року

Представник зацікавленої особи Баришівського РС Управління державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без представника зацікавленої особи.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він є братом заявниці, батько виїхав на заробітки до РФ ще в дев'яностих роках минулого століття, покинувши їх самих. Деякий час батько писав листи, телефонував, а потім перестав виходити на зв'язок. Сестри оголошували розшук батька, шукали через родичів, міліцію, але так нічого не знайшли.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він мешкає по сусідству з заявницею, її батька він добре знав, вони спілкувались, але в дев'яностих роках той поїхав на заробітки до РФ та більше він його не бачив.

Аналогічні покази дала суду свідок ОСОБА_6.

Допитавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько заявниці, покинувши дітей, після смерті дружини в 1992 році, виїхав з місця проживання на заробітки до РФ. На час звернення до суду, заявниця вже більше двадцяти років не має жодних відомостей про батька. Пошуки ОСОБА_3 результатів не дали.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 26.03.2004 року ОСОБА_3 було визнано таким, що втратив право проживання в будинку по АДРЕСА_1, та вже на той час в рішенні суду було зазначено, що останній не проживав в будинку з 1999 року.

Оскільки матеріали справи свідчать що останні відомості про ОСОБА_3 були в грудні 1995 року то початком його безвісної відсутності необхідно вважати 1 січня 1996 року.

Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідне для оформлення заявниці ОСОБА_2 документів необхідних для виїзду до ФРН.

Встановлене судом підтверджується:

- Довідкою №80 від 13.01.2015 року

- Рішеннями Баришівського районного суду Київської області від 26.03.2004 року

Іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 15,30.62,246-249 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 зацікавлена особа Баришівський РС Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Сімферополь, який мешкав в АДРЕСА_1, безвісно відсутнім із 01 -го січня 1996 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко

Народні засідателі О.В. Ющенко

О.І. Савченко