Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/39/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко П. М.
Категорія - 27 Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

21.01.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Кривохижі В.І.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2014 року задоволено позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 67 від 12.05.2008 року в сумі 572 798,64грн., з яких: 514 633,49 грн. основного боргу; 26 180,88 грн. прострочений борг; 25 756,42 грн. відсотки за користування кредитом; 6 227,85 грн. пеня за порушення умов договору та 3654 грн. на відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. Зокрема, посилається на те, що судом неправильно визначено розмір заборгованості за кредитним договором, порушено його процесуальні права..

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, причину неявки не повідомив. До апеляційного суду надійшла заява відповідача, в якій він просить залишити його апеляційну скаргу без розгляду, оскільки заборгованість за кредитним договором він погасив у повному обсязі. Проте, заява відповідача не може бути задоволена, оскільки за замістом ч.ч.2,4 ст.300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу,має право її відкликати до початку розгляду справи в апеляційному суді (відкриття апеляційного провадження), або протягом усього часу розгляду справи відмовитися від апеляційної скарги. Право особи, яка подала апеляційну скаргу, залишити апеляційну скаргу без розгляду процесуальним законом не передбачено.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ «Державний ощадний банк України», Євенко Л.А., яка проти доводів апеляційної скарги заперечувала, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом статей 526,599 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється його виконанням.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», і ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний кредит № 67, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 750 000 грн. строком до 12.05.2018 року з оплатою за процентною ставкою 19 % річних, а відповідач зобов'язувався, за урахуванням додаткових угод, до 27 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані позивачем проценти щомісячно ануїтетними платежами в сумі 14 000,43 грн. (а.с.9).

Належне виконання умов кредитного договору забезпечувалося іпотечним договором від 12.54.2008 року, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_3, згідно якого позичальник передав в іпотеку банку нежитлові будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с.16-21).

Станом на 07.04.2014 року через невиконанням відповідачем умов договору, виникла заборгованість в сумі 572 798,64 грн., з яких: 514 633,49 грн. основного боргу; 26 180,88 грн. прострочений борг; 25 756,42 грн. відсотки за користування кредитом; 6 227,85 грн. пеня за порушення умов договору .

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про порушення відповідачем зобов'язань, покладених на нього кредитним договором та ч.1 ст.1054 ЦК України, і обґрунтовано стягнув на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в сумі 572 798,64 грн.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги відповідача, про те що судом неправильно визначено суму заборгованості за кредитним договором, оскільки не враховано сплату ним (відповідачем) 25 756 грн.42 коп. в рахунок погашення богу.

Встановлено, що 25 756 грн.42 коп. на погашення заборгованості за кредитом відповідачем внесено 30 жовтня 2014 року по квитанції № 42082099, вже після ухвалення судом першої інстанції заочного рішення від 08 липня 2014 року (а.с.74).

Згідно адресної довідки місце проживання ОСОБА_3 з 2001 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.39). 04.06.2014 року відповідач звернувся до суду із заявою про перенесення дати розгляду справи у зв'язку з тим, що він знаходиться за межами Кіровоградської області, адресу місяця свого перебування суду не повідомив (а.с.41).

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає.

Судові повістки направлялися ОСОБА_3 на останню відому суду адресу та повернулися до суду із поміткою пошти про невручення поштового відправлення у зв'язку з тим, що адресат за вказаною у ньому адресою не проживає (а.с.40,55).

Розгляд справи за відсутності відповідача, який у порушення ст.77 ЦПК України,не повідомив суд про місце свого перебування (знаходження) під час провадження у справі, не призвело до неправильного її вирішення.

За таких обставин доводи відповідача про порушення судом його процесуальних права не можна визнати обґрунтованими.

Суд ухвалив рішення відповідно до наданих сторонами доказів, по суті правильне, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді