Справа №: 398/7733/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" лютого 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.

з участю секретаря Міщенко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 грудня 2014 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня 2005 року вона має у власності житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно договору купівлі-продажу. Вона є власником вказаного домогосподарства відповідно до укладеного та нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 10 серпня 2005 року (зареєстровано в реєстрі за № 2349) та залишається зареєстрованою за цією адресою. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою як член сім'ї власника, оскільки з 13 березня 2014 року по 16 червня 2014 року вона була зареєстрована з відповідачем. Шлюб розірвано за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 11 липня 2014 року. Фактичні шлюбні відносини припинили з 20 квітня 2014 року . В ніч з 30 квітня 2014 року на 01 травня 2014 року відповідач проник до будинку та вчинив розправу, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово - медичної експертизи від 05 липня 2014 року. Відносно відповідача за спричинення тяжких тілесних ушкоджень відкрито кримінальне провадження № 0000865 від 01 травня 2014 року. Вирок на даний час відсутній. Відповідач проживає за іншою адресою, його особисті речі в будинку відсутні, а тому змушена звертатись до суду та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач наполягає на позовних вимогах, посилаючись на викладені обставини, стверджує, що за вказаною адресою проживає та зареєстрований її донька. Наявність реєстрації колишнього члена сім'ї власника будинку чинить їй перешкоди у користуванні та розпорядженні її житлом.

Відповідач в судове засідання з'явився, не має заперечень проти позову, визнає, що досі не знявся з реєстрації, оскільки не має достатньо вільного часу.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 4 -15,16, 22, 316-319, 321, 322, 379, 381, 383, 386, 391, 405, 810, 815 ЦК України.

Ст. 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.

Згідно ст. 391 ЦК України право власності є непорушним і власник має право вимагати усунення перешкод при здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Правовідносини сторін врегульовані ст. 405 ЦК України, за змістом якої член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Судом встановлено, що саме позивач у справі є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі укладеного та нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 10 серпня 2005 року (зареєстровано в реєстрі за № 2349) та залишається зареєстрованою за цією адресою.

Згідно запису в домовій книзі ОСОБА_2 - відповідач у справі з 26 березня 2014 року зареєстрований саме за вказаною адресою.

Суд приймає до уваги та визнає доведеним той факт, що відповідач дійсно з квітня 2014 року не проживає в домоволодінні, яке належить позивачу у справі.

Суд вважає доведеним, що відповідач по справі дійсно втратив право користуватись житлом та втратив право зайняття житлового приміщення у будинку АДРЕСА_1, що належить позивачу у справі, оскільки саме позивач є його власником і фактично там постійно проживає разом з дитиною.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4 -15, 16, 22, 316-319, 321, 322, 379, 381, 383, 386, 391, 405 , 810, 815 ЦК України, ст.ст. 3 -11, 15, 57-60, 61, 84-88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 10 серпня 2005 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійськийміськрайонний суд протягом 10-денного строку з дня проголошення рішення.

Суддя: