Справа № 755/1778/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою.

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як роз'яснено у п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Разом з тим, виключний перелік підстав для розгляду справ за вибором позивача, в тому числі за його місцем проживання, визначений у ч.1 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, однак розгляд справ за позовами щодо неналежного виконання грошового зобов'язання за борговою розпискою до цього переліку не відноситься, тому при звернені з такими вимогами позов пред'являється до відповідного місцевого загального суду за правила територіальної підсудності, як це передбачено ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивачем не наведено підстав для визначення правил підсудності з підстав, викладених у ст.110 Цивільного процесуального кодексу України "Підсудність справ за вибором позивача".

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки відповідач не проживає в межах Дніпровського району міста Києва, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу для подальшого звернення до належного суду в порядку, передбаченому ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" , сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3 ст.121, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою, повернути позивачу для подання позову до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., який сплачено на підставі квитанції №12917254 від 10 грудня 2014 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУ ДКС України в м. Києва, отримувач УДКСУ в Дніпровському районі м. Києва.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 348 (триста сорок вісім) грн. 34 коп., який сплачено на підставі квитанції №0.0.340298676.1 від 21 січня 2015 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУ ДКС України в м. Києва, отримувач УДКСУ в Дніпровському районі м. Києва.

Роз'яснити позивачу його право звернутись з цим позовом до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, тобто за місцем реєстрації (проживання) відповідача, як це передбачено ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я