Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс Банк", звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог: стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 252 209 доларів США 18 центів, з яких: по сплаті кредиту у розмірі - 170 000,00 доларів США; по сплаті процентів у розмірі - 20 426,18 доларів США; по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі - 55 156,00 доларів США; по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 6 627,00 доларів США; стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс Банк" витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 гривні 00 копійок.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс Банк" (у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи з 23 вересня 2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс Банк") та фізичною особою резидентом України - ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 855-001/07Ф, відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 5.1. якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредитну лінію в іноземній валюті для споживчих цілей, на загальну суму 170 000 доларів США 00 центів, терміном з 05 червня 2007 року до 05 червня 2010 року зі сплатою 15% відсотків річних за час фактичного користування кредитом, а відповідач ОСОБА_1 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі.

06 червня 2008 року між ПАТ КБ "Правекс Банк" та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року, відповідно до якого сторони домовились про зміну графіку зменшення ліміту кредитування, викладеного у п. 1.1. договору, умови договору були викладені українською мовою та договір доповнено пунктом 10.11.

20 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору № 855-001/07Ф про відкриття кредитної лінії від 05 червня 2007 року, відповідно до якого пункт 1.2. договору № 855-001/07Ф про відкриття кредитної лінії від 05 червня 2007 року викладено у наступній редакції: Кредит надається позичальнику строком з 05 червня 2007 року до 05 червня 2010 року. З 20 червня 2008 року встановлюється процента ставка в розмірі 16 відсотків річних. Всі інші умови кредитного договору не змінюються.

09 січня 2009 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року, відповідно до якого сторони домовились про зміну графіку зменшення ліміту кредитування, а також пункт 1.2. договору було викладено у наступній редакції: Кредит надається позичальнику строком з 05 червня 2007 року до 20 червня 2008 року зі сплатою 15 відсотків річних, з 20 червня 2008 року до 05 червня 2010 року зі сплатою 16 відсотків річних. Всі інші умови кредитного договору не змінюються.

Всі договори про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року відповідно до їх умов є невід'ємною частиною кредитного договору, набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та складені в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

В забезпечення виконання договору кредитної лінії, 06 червня 2007 року між позивачем та відповідачами було укладено договір іпотеки № 855-001/07Ф. За договором іпотеки, для забезпечення виконання зобов'язань по основному договору, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 передали в іпотеку належне їм на праві власності нерухоме майно: АДРЕСА_1.

26 січня 2009 року між позивачем та відповідачами було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № 855-001/07Ф, відповідно до якого пункти 1.2.2., 1.4., 1.5. договору іпотеки № 855-001/07Ф були викладені у новій редакції. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1, 06 червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були укладені договору поруки № 855-001/07Ф.

У зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе позичальником зобов'язань, за заявою ПАТ КБ "Правекс Банку" 01 червня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було видані виконавчі написи № 537, № 538, № 539, відповідно до яких за рахунок коштів отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1 пропонується задовольнити вимоги ПАТ КБ "Правекс Банку" у розмірі 296 711 доларів США 18 центів, що згідно з курсом НБУ станом на 15 березня 2012 року становить 2 368 942 гривні 06 копійок. Виконавчі написи були пред'явлені для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві, про що свідчать постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 червня 2012 року. Однак, станом на 29 липня 2014 року, відповідно до повідомлення відділу ДВС Дніпровського РУЮ в місті Києві заборгованість згідно виконавчого документа боржниками не погашено ні в повному обсязі, ні частково.

Згідно розрахунку заборгованості від 20 жовтня 2014 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року складає: 252 209 доларів США 18 центів, з яких: по сплаті кредиту у розмірі - 170 000,00 доларів США; по сплаті процентів у розмірі - 20 426,18 доларів США; по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі - 55 156,00 доларів США; по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 6 627,00 доларів США.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про зменшення розміру позовних вимог. Пояснила суду, що позивачем ОСОБА_1 було отримано від банку 170 000 доларів США строком до 05 червня 2010 року під 15 % річних, а потім під 16 % річних. Відповідачем не здійснювалося погашення кредиту. Кошти сплачені за квитанціями за 2009 рік зараховувались банком на погашення боргу, який виник до 01 вересня 2009 року.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у запереченні до позовних вимог, долучених до справи, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що строк дії договору поруки закінчився ще 05 червня 2013 року, у зв'язку з чим вимоги до поручителів мали б бути пред'явлені до цього терміну. Таким чином, позивачем було пропущено строк позовної давності, як за вимогами до позичальника, так і до поручителів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "ПРАВЕКС-БАНК" та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно договорів страхування заставного майна, укладення яких здійснюється на основі і з урахуванням вимог п. 6.1.11. даного договору, згідно наступного графіку зменшення ліміту кредитування: з 05 червня 2007 року - по 10 червня 2008 року - 170 000 доларів США; з 10 червня 2008 року по - 10 липня 2008 року - 163000 доларів США; з 10 липня 2008 року - по 10 серпня 2008 року - 156 000 доларів США; з 10 серпня 2008 року по 10 вересня 2008 року - 149 000 доларів США; з 10 вересня 2008 року - по 10 жовтня 2008 року - 142 000 доларів США; з 10 жовтня 2008 року - по 10 листопада 2008 року - 135 000 доларів США; з 10 листопада 2008 року - по 10 грудня 2008 року - 128 000 доларів США; з 10 грудня 2008 року - по 10 січня 2009 року - 121 000 доларів США; з 10 січня 2009 року - по 10 лютого 2009 року - 114 000 доларів США; з 10 лютого 2009 року - по 10 березня 2009 року - 107000 доларів США; з 10 березня 2009 року - по 10 квітня 2009 року - 100 000 доларів США; з 10 квітня 2009 року - по 10 травня 2009 року - 93000 доларів США; з 10 травня 2009 року - по 10 червня 2009 - 86 000 доларів США; з 10 червня 2009 року - по 10 липня 2009 року - 79 000 доларів США; з 10 липня 2009 року - по 10 серпня 2009 року -72 000 доларів США; з 10 серпня 2009 року - по 10 вересня 2009 року - 65000 доларів США; з 10 вересня 2009 року - по 10 жовтня 2009 року - 58000 доларів США; з 10 жовтня 2009 року - по 10 листопада 2009 року - 51 000 доларів США; з 10 листопада 2009 року - по 10 грудня 2009 року - 44 000 доларів США; з 10 грудня 2009 року - по 10 січня 2010 року - 37 000 доларів США; з 10 січня 2010 року - по 10 лютого 2010 року - 30000 доларів США; з 10 лютого 2010 року - по 10 березня 2010 року - 23 000 доларів США; з 10 березня 2010 року - по 10 квітня 2010 року - 16 000 доларів США; з 10 квітня 2010 року - по 10 травня 2010 року - 9 000 доларів США; з 10 травня 2010 року - по 05 червня 2010 року - 2000 доларів США.

Відповідно до п. 1.2. Розділу 1 договору, кредит надається позичальнику строком з 05 червня 2007 року до 05 червня 2010 року з сплатою 15 % відсотків річних.

Згідно п.п. 3.1. - 3.2. п. 3 договору, для забезпечення зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату відсотків і несвоєчасного повернення кредиту, штрафу за нецільове використання кредиту, а також по відшкодуванню збитків у зв'язку з порушенням даного договору позичальник або його майновий поручитель передає в заставу банку належне їм на праві власності майно. Умови передачі майна в заставу, звернення стягнення на заставне майно регулюється договором застави, укладеним банком з особою, яка надає майно в заставу.

За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, 06 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "ПРАВЕКС-БАНК" та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 були укладені договори поруки № 855/001/07Ф-1, № 855/001/07Ф-2, № 855-001/07Ф-3, відповідно до умов яких поручителі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, у порядку та на умовах, передбачених даним договором зобов'язуються нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором Акціонерним комерційним банком "ПРАВЕКС-БАНК" за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі, погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 05 червня 2010 року у розмірі 170 000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

06 червня 2007 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "ПРАВЕКС-БАНК" було укладено договір іпотеки № 855/001/07Ф, відповідно до умов якого іпотекодавці (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1.) для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника перед іпотекодержателем за договором про відкриття кредитної лінії № 855/001/07Ф від 05 червня 2007 року та можливості доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, передають в іпотеку іпотекодержателю належне їм на праві власності нерухоме майно: квартиру номер АДРЕСА_1.

06 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком "Правекс-Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2008 року, відповідно до умов якого сторони домовились про зміну графіку зменшення ліміту кредитування, викладеного у п. 1.1. договору, умови договору були викладені українською мовою та договір доповнено пунктом 10.11.

20 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору № 855-001/07Ф про відкриття кредитної лінії від 05 червня 2007 року, відповідно до якого пункт 1.2. договору № 855-001/07Ф про відкриття кредитної лінії від 05 червня 2007 року викладено у наступній редакції: Кредит надається позичальнику строком з 05 червня 2007 року до 05 червня 2010 року. З 20 червня 2008 року встановлюється процента ставка в розмірі 16 відсотків річних. Всі інші умови кредитного договору залишаються без змін.

09 січня 2009 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року, відповідно до якого сторони домовились про зміну графіку зменшення ліміту кредитування, а також пункт 1.2. Розділу 1 договору було викладено у наступній редакції: Кредит надається позичальнику строком з 05 червня 2007 року до 20 червня 2008 року зі сплатою 15 відкотів річних, з 20 червня 2008 року до 05 червня 2010 року зі сплатою 16 відсотків річних. Всі інші умови кредитного договору не змінюються.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.п. 6.1.2. п. 6.1. Розділу 6 договору про відкриття кредитної лінії, позичальник зобов'язується: своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

01 червня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було вчинені виконавчі написи, зареєстрований в реєстрі за №№ 537, 538, 539, яким було запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності боржнику, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 В рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1, пропонується задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК", у розмірі: кредит в сумі еквівалентній 170 000 доларам США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту в сумі, еквівалентній 93 991,00 доларам США; відсотки в сумі, еквівалентній 20426,18 доларам США; пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі, еквівалентній 12294,00 доларам США, що становить еквівалент 296711 долар США 18 центів, що згідно з курсом НБУ станом на 15 березня 2012 року становить 2368942 гривні 06 копійок (а.с.35-37).

В подальшому, 22 червня 2012 року старшим державним виконавцем Макаренко С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчих написів №№ 537, 538, 539 виданих 01 червня 2012 року.

Відповідно до відповіді ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 29 липня 2014 року № 25320, заборгованість згідно виконавчого документа боржниками не погашено ні в повному обсязі, ні частково (а.с.42).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії станом на 20 жовтня 2014 року складає: 252 209 доларів США 18 центів, з яких: по сплаті кредиту у розмірі - 170 000,00 доларів США; по сплаті процентів у розмірі - 20 426,18 доларів США; по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі - 55 156,00 доларів США; по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в розмірі 6 627,00 доларів США.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.1 ст. 260 Цивільного кодексу України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами договору про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року, кредит надається позичальнику строком з 05 червня 2007 року по 05 червня 2010 року зі сплатою 15 відсотків річних. При цьому, відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент повернення кредиту, вказаного в п. 1.2. данного договору.

Частиною першою статті 259 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Як роз'яснено в пункті 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №1-26/2011 року "за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг)", встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За правилами ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі до винесення судом рішення, є підставою для відмови у позові.

Суд вважає підставним застосування в межах даного спору строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною відповідача, виходячи з наступного.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - до 05 червня 2010 року (п. 1.2 кредитного договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, до 10 числа наступного місяця (п.4.2 кредитного договору).

Таким чином, кредитним договором, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 починаючи з 05 червня 2007 року по теперішній час, не здійснювалось погашення кредитної заборгованості (тіла кредиту) за договором про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року.

У період часу 10 вересня 2009 року, 11 вересня 2009 року, 15 грудня 2009 року, 28 грудня 2009 року були здійснені платежі в рахунок погашення відсотків по договору 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року в розмірі 2 141 долар США, 201 долар США, 46 доларів США, 2 350 доларів США, відповідно. Вказані платежі не були відображені позивачем у розрахунку заборгованості долученого до позовної заяви та до заяви про зменшення розміру позовних вимог. В той же час, представником позивача зазначалося в судовому засіданні про те, що кошти сплачені відповідачем ОСОБА_1 за вказаними платіжними дорученнями, були зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості яка виникла до вересня 2009 року. Зазначені обставини також підтверджуються наданими суду виписками по особовим рахункам.

Крім того, з наданого суду розрахунку загальної заборгованості по кредитному договору № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року вбачається, що остання сплата заборгованості по нарахованим відсоткам була здійснена відповідачем ОСОБА_1 10 січня 2011 року. Інших платежів після цієї дати здійснено не було.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що строк виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року настав 05 червня 2010 року.

Суд вважає підставним застосування в межах даного спору строку позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідачів, оскільки строк виконання зобов`язання за кредитним договором настав 05 червня 2010 року, остання сплата заборгованості за відсотками здійснена відповідачем ОСОБА_1 10 січня 2011 року. Відповідно не отримавши виконання зобов'язань за договором, у позивача виникає право протягом трьох років, у відповідності до вимог ст. 257 ЦК України звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Перебіг позовної давності за вимогами позивача скінчився 06 червня 2013 року. З урахуванням останньої дати сплати відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, перебіг позовної давності скінчився 11 січня 2014 року.

В той же час, позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня 2007 року лише 26 серпня 2014 року.

В свою чергу, стороною позивача не подавалось до суду клопотання про визнання поважними причини пропущення строку позовної давності та відповідно про захист судом порушеного права, а судом з наданих позивачем матеріалів позовної заяви не встановлено поважності причин пропущення позивачем строку позовної давності. Посилання ж сторони позивача на те, що в 2012 році від боржника на адресу позивача надійшло письмове прохання реструктуризувати заборгованість, що свідчить про визнання боржником свого боргу або іншого обов'язку не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем жодного доказу на підтвердження вказаних відомостей суду надано не було.

Крім того, за вимог ст. 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 договорів поруки № 855-001/07Ф-3 від 06 червня 2007 року, № 855-001/07Ф-1 від 06 червня 2007 року, № 855-001/07Ф-2 від 06 червня 2007 року, дані договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами і діють до 05 червня 2013 року.

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Таким чином, враховуючи строк дії договорів поруки, строки позовної давності для пред`явлення позову до суду до поручителів також сплинули.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на позов у цивільно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у цивільно-правових відносинах.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Правекс Банк", то з урахуванням положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 252-256, 260, 261, 266, 267, 526, 530, 559, 610 - 612, 625, 631, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 14, 60, 88, 209, 210, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Правекс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: