АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1524/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 639/4743/14-ц Єрмоленко В.Б.
Категорія: договірні Доповідач - Костенко Т.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участю секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, -

в с т а н о в и л а

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за надані комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.11.2011 по 31.01.2014 в сумі 4873 грн. 30 коп., посилаючись на те, що відповідачами не в повному обсязі оплачувались зазначені послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідачі позов не визнали, надали до суду письмові заперечення, в яких зазначили, що вони не укладали договір на постачання послуг з КП «ХТМ», а тому у них не виникало зобов'язань перед позивачем, у позові відсутнє обґрунтування встановлення тарифів та норм постачання, у будинку не встановлені прилади обліку гарячої води, а позивачем надаються неякісні послуги. В судовому засіданні ОСОБА_3 свої заперечення підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року позовні вимоги були задоволені.

З апеляційною скаргою на зазначене рішення звернулись відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, причому останній зазначає, що він до теперішнього часу не отримав копію рішення суду першої інстанції.

Посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, апелянти просили скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду, оскільки на їхню думку, зазначене рішення було ухвалене упередженим суддею.

До апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 додають компакт-диск, на якому містяться зображення квитанцій про оплату ними комунальних послуг, та стверджують, що згідно цих квитанцій вони мають переплату за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 2697,78 грн.

Серед доводів апеляційної скарги також зазначається, що договір на надання послуг між КП «ХТМ» та відповідачами не укладався, позивачем не було надано до суду розрахунку - економічного обґрунтування сум заборгованості, а тарифи, за якими проводиться нарахування, не відповідають вимогам чинного законодавства. Крім того, апелянти стверджують, що КП «ХТМ» не має права вимагати стягнення заборгованості за надання послуг, оскільки Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України у 2011 році було проведено комплексне списання боргів ПЕК, та комунальні підприємства не можуть бути правонаступниками списаних грошей - комунальних боргів населення.

Крім того, апелянти вважають, що провадження у справі за позовом КП «ХТМ» було відкрито без додержання вимог процесуального законодавства, оскільки в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями. Відповідачі також вважають, що подана позовна заява не має юридичної сили, оскільки вона не зареєстрована належним чином у канцелярії позивача, як не зареєстровано відомості нарахувань та оплат за теплову енергію. Також вони вказують на те, що за подання зазначеної позовної заяви не було сплачено судовий збір, оскільки платіжне доручення не зареєстроване в канцелярії суду, не містить номера позовної заяви та прізвищ відповідачів. Не погоджуються апелянти і з тим, що довіреність представника позивача дійсна, посвідчена належним чином та дає їй право підписувати документи від імені КП «ХТМ».

Колегія суддів, заслухавши доповідача, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Проте у даному випадку ухвалене судом першої інстанції у справі рішення не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.

Ухвалюючи рішення у справі та задовольняючи позовні вимоги КП «ХТМ», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі не повністю сплачують послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, в зв'язку із чим мають заборгованість, яка і підлягає стягненню.

Судова колегія вважає такий висновок суду необґрунтованим, оскільки зроблений він за неповно досліджених обставин.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 зареєстровані в АДРЕСА_1

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає відповідачам, як мешканцям квартири, послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, а відповідачі отримують і користуються такими послугами.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Відсутність договору між сторонами про надання послуг в даному випадку вирішального значення не має, оскільки відповідачами фактично сплачуються такі послуги, а відповідно до положень ст. 11 ЦК України, ст. 714 ЦК України ці обставини є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов'язків.

Таким чином, судова колегія вважає, що районним судом правильно встановлено характер правовідносин між сторонами

Разом із тим, судом не повністю досліджені фактичні обставини справи.

Так, позивачем в якості доказу заборгованості відповідачів за послуги з центрального опалення і постачання гарячої води надана відомість нарахування та оплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу (а.с.5-7). Саме за цим розрахунком було заявлено про борг на 31 січня 2014 року в сумі 4873,3 гривень.

Між тим, з наданих відповідачами копій квитанцій вбачається, що у березні 2014 року ними сплачено 7209,39 гривень з позначкою «за період вересень 2012-березень 2014». Дійсність такого платежу у колегії суддів сумніву не викликає, так як зазначений платіж зарахований в розрахунку позивача в графі надходження платежів.

Разом з тим, зазначений платіж не врахований при розрахунку боргу (а.с.6 зворот).

Сплачена вищезазначена сума після звернення позивача до суду, однак вона внесена за період, що був предметом розгляду справи районним судом та значно перевищує розмір боргу, за стягненням якого звернувся позивач.

Апеляційні доводи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в цій частині судова колегія вважає обґрунтованими, оскільки при врахуванні платежу в розмірі 7209,39 гривень в платежі за вказаний період заборгованість у відповідачів відсутня.

Районним судом такому факту в рішенні суду оцінки не надано, що призвело до невірного вирішення справи по суті.

Згідно зі ст.ст.11, 303 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За обставин, що встановлені апеляційним судом, висновки районного суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з відмовою у задоволенні позовних вимог з підстав викладених вище.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Оскільки апелянти просили скасувати рішення та направити справу до районного суду на новий розгляд, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.303, 304, 307, 309, 316, 317, 325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року скасувати.

В задоволенні позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -