Провадження № 22-ц/773/188/15 Категорія: 34 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач, покликаючись на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив.

Заслухавши думку осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що шкода заподіяна власнику автомобіля марки "ВАЗ" д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5, а не позивачу ОСОБА_1, а тому порушення прав позивача відповідачами суд не вбачає.

Судом встановлено, що 29.12.2013 року близько 17:00 год. ОСОБА_6 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Шопена-Огієнка в м. Луцьку, рухаючись по другорядній дорозі, порушив миги п. 16.11 Правил дорожнього руху, а саме, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 24.01.2014 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 400,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки "ВАЗ" д.н.з. НОМЕР_3, є ОСОБА_5, яка на підставі довіреності від 17.01.2011 року передала позивачу право користування даним автомобілем.

З полісу № АС/3638470 від 04.06.2013 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Страховому товаристві з додатковою відповідальністю "Гарантія".

Відповідно до калькуляції № КА-0000003 від 03.01.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "ВАЗ" д.н.з. НОМЕР_3 складає 13641,37 грн.

З матеріалів справи убачається, що позивачем не надано доказів звернення до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" з заявою для отримання страхової виплати на відшкодування заподіяної шкоди.

Крім того, у наданій калькуляції відсутні обґрунтування сум, необхідних для здійснення ремонту автомобіля, а тому дана калькуляція не може бути належним доказом розміру заподіяної шкоди.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз'яснено у п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", що відповідно до ст. ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право),такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін.

Враховуючи, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі власника транспортного засобу, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства не наділений такими повноваженнями, то підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду про відмову у задоволенні позову відсутні. При цьому колегія суддів ураховує, що позивач та власник транспортного засобу за таких обставин не позбавлені права на звернення до суду повторно за захистом своїх прав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: