АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2052/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1043/15Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", Полтавського обласного комунального підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", комунального підприємства "Полтававодоканал", Полтавського КАТП - 1628, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 6 651, 86 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., а також судові витрати по справі.

В обґрунтування такого позову зазначав, що 28 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір оренди житла, яке належить йому на праві приватної власності та знаходиться за адресою - АДРЕСА_1. Вказував, що до лютого 2014 року відповідач своєчасно сплачував кошти за вказаним договором оренди, після чого ОСОБА_4 виїхав з квартири без попередження власника. За час проживання ОСОБА_4 в квартирі накопичилися борги по газу: - 542, 08 грн.; електроенергії - 594, 54 грн.; водопостачанню - 140, 80 грн.; вивезенню сміття - 104, 44 грн. Вказаними діями йому була спричинена матеріальна шкода від пошкодження жилих приміщень, яка з урахуванням боргів по комунальних послугах склала 6 651, 86 коп. та моральна шкода у розмірі 10000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2015 року зазначений вище позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 5 093 грн. 54 коп., 5 000 грн. моральної шкоди та 243 грн. 60 коп. судового збору.

З даним рішенням частково не погодився представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його змінити шляхом задоволення позовних вимог, у яких йому було відмовлено оскаржуваним рішенням.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції в частині незгоди з відмовою у задоволенні позову ОСОБА_3, то рішення підлягає перегляду лише в цій частині.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 5098026 від 19 червня 2013 року ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок за адресою - Полтавська область, АДРЕСА_1. ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 31 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 передав у власність ОСОБА_7 вказаний житловий будинок.

29 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір найму житлового приміщення, згідно якого наймодавець надає наймачеві в користування терміном на 2 роки, з 01 вересня по 31 серпня 2015 року, квартиру, яка належить йому на праві власності згідно свідоцтва про спадщину. Квартира знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору за згодою сторін договором встановлюється плата за найм квартири в розмірі 1500, 00 грн. щомісячно.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що квартира надається наймодавцеві для проживання. Разом із наймачем проживатимуть ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідно до п. 3.1.3 договору наймодавець зобов'язується здійснювати один раз на місяць перевірку порядку використання наймачем квартири та її стану і майна.

Згідно п. 3.2.4 договору, наймач зобов'язується безперешкодно допускати наймодавця до квартири з метою перевірки її використання і ремонту конструкцій і технічних пристроїв квартири.

Пунктом 3.2.5 договору передбачено, що наймач зобов'язується не пізніше останнього дня місяця вносити плату за найм (за місяць, за квартал, за півроку, рік - відповідно до договору).

Відповідно до п. 3.2.7 та 3.2.8 договору, наймач зобов'язаний оплачувати телефонні розмови та електроенергію згідно лічильників до 20 числа щомісячно.

Згідно п.3.2.12 договору, наймач зобов'язаний у випадку невиконання прийнятих на себе зобов'язань, передбачених п. 3.2, а також пошкодження квартири і майна, зданих йому в користування, наймач компенсує наймодавцю матеріальну шкоду в установленому законом порядку.

Згідно п. 6.1 договору, достроково за ініціативою наймача, договір може бути розірваний у будь-який час за попередженням наймодавця за 2 місяці.

Також судом першої інстанції встановлено згідно пояснень свідків та акту перевірки житла від 04 лютого 2014 року, що ОСОБА_4 без письмового попередження власника звільнив орендоване майно на початку лютого 2014 року.

Крім того, актом перевірки стану житла від 04 лютого 2014 року, засвідчено, що помешкання за адресою - АДРЕСА_1 надано для проживання ОСОБА_4 та його сім'ї на період з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2015 року. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідчили, що наймач залишив житло 01 лютого 2014 року брудним і засміченим, стіни подряпані і зафарбовані, жалюзі пластикового вікна обірвані і пошкоджені, водопровід заморожено, внаслідок того, що двері в підвал відкриті. Територія садиби забруднена, земельна ділянка в належний стан не приведена. Власник житла заявляє, що ОСОБА_4 практично втік не попередивши його і порушив п.3.2.11 договору, не здавши житло, майно наймодавцю. Проведена фотозйомка стану житла. Показники лічильників на 04 лютого 2014 року становили: газ - 33683 м. куб., електроенергія - 27921 кв.т., вода - 605 м.куб., розрахункові книжки за комунальні послуги не знайдені.

З матеріалів справи вбачається, що станом на лютий 2014 року борги по оплаті комунальних послуг становлять 1381, 86 грн., з яких: по газу - 542, 08 грн., по електроенергії - 594, 45 грн., по водопостачанню та водовідведенню - 140, 80 грн., по вивезенню сміття - 104, 44 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої виникненням заборгованості за послуги газу, водопостачання та водовідведення, а також вивезення сміття, суд першої інстанції виходив з того, що оплата такого роду комунальних послуг не передбачена договором найму від 29 серпня 2013 року.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Статтею 162 ЖК України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги.

Тобто за змістом цих норм закону плата за найм житла та плата за надані комунальні послуги є різними видами платежів, які здійснюються наймачем, при цьому обов'язок внесення плати за комунальні послуги покладається на наймача законом незалежно від обов'язку внесення плати за договором найму, якщо інше не встановлено договором, укладеним між сторонами.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 213 і 214 ЦПК України неповністю визначився з характером вказаних спірних правовідносин, не звернув уваги на те, що договір оренди не звільняє наймача від оплати комунальних послуг та, установивши, що договором найму не передбачено плату за газ, водопостачання та вивезення сміття дійшов передчасного висновку про те, що такий договір звільняв відповідача від оплати комунальних послуг.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що у відповідача виникло зобов'язання по сплаті комунальних послуг по газу у сумі 542, 08 грн., по водопостачанню та водовідведенню - 140, 80 грн. та по вивезенню сміття - 104, 44 грн., що в загальному розмірі становить 787, 32 грн.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відмови ОСОБА_3 у стягненні коштів за проведені ремонтні роботи, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів, зокрема, висновків фахівців про розмір завданої шкоди, що квартира позивачем передана у найм в придатному для проживання стані та що власнику здійснювалися перешкоди у перевірці стану квартири та майна, як це передбачено п. 3.2.4 договору.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з цим, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, місцевий суд взявши до уваги розмір матеріальної шкоди, яка підлягала задоволенню, прийшов до висновку, що позивач у зв'язку з такими неправомірними діями відповідача зазнав моральних страждань, які суд оцінив у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди" розмір відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо ), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. ... При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладені роз'яснення Постанови Пленуму ВСУ, колегія суддів не вбачає підстав для збільшення розміру стягнутої судом першої інстанції суми коштів у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було ухвалене рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої виникненням заборгованості за послуги по газопостачанню, водопостачанню та водовідведенню, вивезенню сміття та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову в цій частині.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч.1 ст. 309, 314 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 який діє в інтересах та за довіреністю ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2015 року - скасувати в частині відмови в позові про відшкодування шкоди спричиненої несплатою комунальних платежів по газопостачанню, водопостачанню і водовідведенню, вивезенню сміття.

Позов в цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 787 грн. 32 коп. завданої шкоди за від несплати комунальних послуг по газопостачанню, водопостачанню і водовідведенню, вивезенню сміття

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Обідіна О.І. /підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ Панченко О.О.