У Х В А Л А

27 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів: Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., з участю особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1, представників правонаступника позивача ОСОБА_2 - адвокатів Дяденчука А.І. та Давидюка М.М., відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року та на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу укладеним, до якої також приєднався відповідач ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_6 - задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення, приміщення лазні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та незавершеної будівництвом будівлі виробничо-складської бази розташованої за адресою: АДРЕСА_2, укладений 27.10.2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_6 право власності на нежиле приміщення, приміщення лазні в АДРЕСА_1 та незавершеної будівництвом будівлі виробничо-складської бази розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року заяву ОСОБА_6 про роз'яснення рішення суду задоволено.

Роз'яснено рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року по справі № 2-982/08 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу укладеним, яким визнано за ОСОБА_6 право власності на незавершену будівництвом будівлю виробничо-складської бази розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що складається з : - адміністративно-виробничого приміщення (позначеного літерою „А 2") загальною площею 691,9 кв.м.; - операторської з маслоскладом та паливно-роздавальними колонками (позначеної літерою „Б 1") загальною площею 32,7 кв.м.; - сторожевого павільйону з відкритою площадкою для стоянки автомобілів (позначеного літерою „В 1") загальною площею 28,7 кв.м.; - бетонної огорожі території.

______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/568/2015 Головуючий у 1 інстанції : Шуляк А.С.

Доповідач : Григоренко М.П.

20 лютого 2015 року на вказане рішення та ухвалу Здолбуніського районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в яких покликається на незаконність цих судових рішень через те, що ними було вирішено питання про його та права обов'язки, без залучення його до участі у справі, оскільки на час їх ухвалення приміщення лазні, що знаходиться в АДРЕСА_1 та матеріали, обладнання, які були використані в процесі незавершеного будівництвом будівлі виробничо-складської бази розташованої в АДРЕСА_2, перебували вже у його, ОСОБА_1 власності, на підставі укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_5 договору купівлі-продажу від 23 вересня 2006 року та акту приймання -передачі майна від 20 жовтня 2006 року.

Оскільки ОСОБА_5 продав йому спірне майно, то останній не мав права без його дозволу укладати 27.10.2006 року такий же договір купівлі-продажу з ОСОБА_6, в звязку із чим цей договір купівлі-продажу укладений з ОСОБА_6 слід вважати недійсним.

Крім того, вказує, що про зазначені вище судові рішення він взнав від ОСОБА_5 лише в лютому 2015 року.

Із цих підстав просить скасувати заочне рішення Здолбунівського районного суду від 10 вересня 2008 року та на ухвалу Здолбунівського районного суду від 02 вересня 2011 року і стягнути з позивача на його користь сплачений судовий збір.

05 березня 2015 року апеляційним судом Рівненської області було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення та ухвалу про роз'яснення рішення у даній цивільній справі.

22 травня 2015 року відповідач ОСОБА_5 подав заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Здолбунівського районного суду від 10 вересня 2008 року та на ухвалу Здолбунівського районного суду від 02 вересня 2011 року, до якої приєднався ОСОБА_5, підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Проте, на переконання колегії суддів, заочним рішення Здолбунівського районного суду від 10 вересня 2008 року та ухвалою Здолбунівського районного суду від 02 вересня 2011 року не було вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_1, в зв'язку із чим у останнього відсутнє право на апеляційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, яка на його думку дає йому право на апеляційне оскарження вищевказаних судових рішень, що відповідно до укладених із ОСОБА_5 договору купівлі-продажу від 23 вересня 2006 року та акту приймання -передачі майна від 20 жовтня 2006 року власником спірного майна по даній цивільній справі, на час укладення договорів між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, був вже він, ОСОБА_1, і тому тільки йому належало право розпоряджатись цим майном, на увагу не заслуговують, оскільки не ґрунтуються на положеннях закону.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 додав до своєї апеляційної скарги договір купівлі-продажу від 23 вересня 2006 року та акт приймання -передачі від 20 жовтня 2006 року, щодо майна, яке є предметом спору у даній цивільній справі, але вищевказаний договір, всупереч положенням ст. 657 ЦК України, складений у простій письмовій формі, без його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Частина 3 статті 331 ЦК України передбачає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Особливості проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, на час укладення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, були врегулюванні пунктами 4.1- 4.4 « Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №7/5 від 07 лютого 2002 року.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною першою статті 210 ЦК України закріплено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтями 215, 216, 236 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Крім того, частина 2 статті 220 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Проте, ОСОБА_1 не надав будь-які докази, які б свідчили про те, що він звертався до суду із відповідним позовом про визнання дійсним укладеного між ним та ОСОБА_5 23 вересня 2006 року договору купівлі- продажу спірного майна, у зв'язку із тим, що останній ухилився від його нотаріального посвідчення.

Таким чином, вчинений 23 вересня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 правочин щодо майна, яке є спірним по даній цивільній справі, є нікчемним, з моменту його вчинення, в зв'язку і чим останній має лише ті права, які зазначені в частині 1 статті 216 ЦК України, до переліку яких не входить право на апеляційне оскарження судових рішень.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою. На підставі викладеного та керуючись ст.292 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року та на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу укладеним, до якої також приєднався відповідач ОСОБА_5 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Ковальчук Н.М.

Максимчук З.М.