У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді -Шеремет А.М.

суддів: Ковалевича С.П., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду від 12 грудня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сарненського районного суду від 12 грудня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у даній справі: накладено арешт на легковий автомобіль НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_1

У поданій на вказану ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він не був повідомлений про розгляд заяви про забезпечення позову.

Доводить, що автомобіль, на який ухвалою суду накладено арешт, на нього лише зареєстрований, а перебуває у користуванні позивача, що підтверджується поданою ним позовною заявою про витребування автомобіля від ОСОБА_2 та визначення порядку користування ним.

Стверджує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено причин, у зв'язку з якими виникла необхідність забезпечити.

Просить ухвалу Сарненського районного суду від 12 грудня 2014 року скасувати.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 з приводу поділу між ними придбаного в шлюбі майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, розташованих в АДРЕСА_1, а також автомобіля «MITSUBISHI», на який просила накласти арешт для забезпечення позову у даній справі.

Згідно ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України за заявою осіб, що беруть участь у справі, суд може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при

_________________________________________________________________________________________

Справа №572/5296/14-ц Головуючий в суді 1 інст. - Довгий І.І.

Провадження № 22-ц/787/247/2015 Суддя-доповідач - Шеремет А.М.

розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на характер спірних правовідносин сторін та суть заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, розглянувши матеріали справи, на переконання колегії суддів, прийшов до правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, про що постановив ухвалу, згідно з правилами ст. ст. 152, 153 ЦПК України.

Покликання ОСОБА_1 на те, що ухвала винесена без його участі та без повідомлення його про розгляд заяви про забезпечення позову є безпідставними, оскільки такий порядок розгляду заяви про забезпечення позову передбачений ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що спірний автомобіль перебуває у розпорядженні позивача, а тому у суду не було підстав для забезпечення позову, не впливають на правильність висновків суду щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням вимог статей 151-153 ЦПК України, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Сарненського районного суду від 12 грудня 2014 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуюча: А.М. Шеремет

Судді: С.П. Ковалевич

Н.М. Ковальчук