Номер провадження: 22-ц/785/4868/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування упущеної вигоди, моральної шкоди, стягнення боргу по оплаті комунальних послуг,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_3 Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача упущену вигоду у розмірі 67000 гривень, відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, а також стягнути з відповідача борги по житлово-комунальним послугам: на користь АТЗТ «Одестеплокомуненерго» у розмірі - 1116,26 гривень, на користь ліквідаційної комісії комунальних підприємств - у розмірі 653,52 гривень, на користь КП ЖКС «Черноморський» - у розмірі 2638,35 гривень, на користь КП «Теплопостачання» - у розмірі 4863,30 гривень, на користь ООО «Інфокс» - у розмірі 3781,65 гривень. Позивач та її представник посилались на те, що позивач є власником ? частини квартири АДРЕСА_1; що в період з 02.08.2008 року по 04.03.2014 року відповідач чинила позивачу перешкоди у володінні та користуванні належною їй частиною квартири, у звязку з чим ОСОБА_2 вимушена була винаймати житло, а тому за використання її частини житла ОСОБА_3 повинна була платити їй кошти не менше 1000 грн. щомісячно. Зазначеними діями ОСОБА_3 завдала позивачу також моральні страждання, викликані відчуттям безпорадності, хвилювання тощо, тобто завдала моральну шкоду; та крім того відповідач не оплачувала житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилися борги.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на відсутність наміру у позивача укладати договір найму з відповідачем, на недоведеність факту завдання позивачу моральних страждань, на неналежність позивача щодо стягнення оплати по житлово-комунальним послугам.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування упущеної вигоди, стягнення моральної шкоди, стягнення комунальних послуг відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 16 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду за одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела ані факту завдання збитків у вигляді упущеної вигоди, ані його розміру; що не довела факту завдання моральної шкоди відповідачем, та що право заявляти вимоги про стягнення боргів по оплаті за житлово-комунальні послуги належить тим комунальним підприємствам, перед якими утворився борг.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

За змістом ст. 22 ч.2 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

За вимогами ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування від 02 серпня 2008 року ОСОБА_2 є власником ? частини однокімнатної квартири № 3, житловою площею 17,4 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м, по пр. Ак. Глушка, 21 корп. 1 в місті Одесі. (а.с.7-8) ОСОБА_3 є власником іншої ? частини вказаної квартири, та вона в ній проживає і зареєстрована.(а.с.10) Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.06.2013р., яке набрало чинності 12 грудня 2013 року, позивача вселено в спірну квартиру.(а.с.8). Рішення суду виконано 04 березня 2014 року.(а. с.17)

В матеріалах справи наявна довіреність від 24 лютого 2014 року, відповідно до змісту якої, ОСОБА_2 зареєстрована і мешкає в с. Петрівка-ІІ Тарутинського району Одеської області (а. с. 25). За змістом ст. 22 ЦК України вважати упущеною вигодою бажання позивача отримати від відповідача оплату за користування 1/2 частиною належного їй спірного житла, за період з 02.08.2008 року по 04.03.2014 року, неможливо. Фактів та обставин, підтверджених належними і допустимими доказами, за яких можна було б вважати, що відповідачу позивачем завдано збитки у вигляді упущеної вигоди, тобто доходів, які позивач могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено відповідачем, не вбачається. Та водночас колегія суддів зазначає, що позивачем і не доведено потребу в житлі, з огляду на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та приблизних розрахунках, а тому протилежні доводи позивача в апеляційній скарзі з приводу упущеної вигоди, посилання на засоби масової інформації, на труднощі вселення висновків суду не спростовують і визнаються неспроможними. Заперечення відповідача проти вселення позивача, на що вказує позивач, і що було встановленим судовими рішеннями, само по собі не може бути підставою для стягнення упущеної вигоди.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини...

За розясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(п.2,5) право на відшкодування моральної шкоди має бути безпосередньо передбачено нормами Конституції України, у випадках передбачених статями .. ЦК України та іншим законодавством.; обовязковому зясуванню при вирішенні спору підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вина останнього в її заподіянні..

А між тим, наявність між сторонами деліктних правовідносин із матеріалів справи не вбачається. Позивачем також не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди, зокрема завдання фізичного болю або душевних страждань (за змістом ст. 23 ЦК України), не доведено наявності причинно-наслідкового звязку між діями або бездіяльністю відповідача та настанням у неї фізичних або душевних страждань, тобто не надано належних та допустимих доказів завдання їй моральної шкоди і саме діями або бездіяльністю відповідача.

А тому висновки суду 1-ої інстанції щодо недоведеності позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди є вірними, а протилежні доводи позивача в апеляційній скарзі слід визнати неспроможними. Наведене в апеляційній скарзі нормативно-правове обґрунтування з цього приводу висновків суду у наявному спорі між сторонами не спростовує.

За наданими позивачем довідками вбачається, що за ОСОБА_3 ( та на імя попереднього співвласника ОСОБА_4І.) обліковуються борги по житлово-комунальним послугам: в АТЗТ «Одестеплокомуненерго» у розмірі - 1116,26 гривень, у ліквідаційної комісії комунальних підприємств - у розмірі 653,52 гривень, у КП ЖКС «Черноморський» - у розмірі 2638,35 гривень, у КП «Теплопостачання» - у розмірі 4863,30 гривень, у ООО «Інфокс» - у розмірі 3781,65 гривень ( за станом на 01.03.2014р.). (а.с.59-63)

Разом з тим, у відповідності зі ст. ст. 3 ч.1, 30 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав; сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. За визначенням позивач це особа, право якої порушено і підлягає захисту.

З огляду на те, борги у відповідача по оплаті за житлово-комунальні послуги виникли не перед позивачем, а перед вищезгаданими комунальним установами, що порушеним на теперішній час є не право позивача, а відповідних комунальних установ, то колегія суддів погоджується з висновками суду щодо неналежності позивача по позовним вимогам ОСОБА_2 про стягнення боргів за надані житлово-комунальні послуги. Посилання позивача на її зацікавленість у повному погашенні боргів за житлово-комунальні послуги, на побоювання настання негативних наслідків внаслідок припинення надання житлово-комунальних послуг, виходячи із суті правовідносин між комунальними установами та боржником, до уваги братися не можуть. Позивач не позбавлена можливості, як співвласник квартири, оплатити усі житлово-комунальні послуги та ставити питання про стягнення з відповідача відповідної частки оплачених житлово-комунальних послуг.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування правильного рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.1,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. ОСОБА_5 Кравець