Справа № 136/2814/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" січня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Пороховий Г. І.

за участю секретаря Квашук О.М., Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання часток у спадковому майні із спільної часткової власності та визначення права власності на ? частки квартири та гараж по спадщині за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області із вище вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Липовець Липовецького району Вінницької області помер її чоловік ОСОБА_4, який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина. Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла 1 / 4 частину майна (квартири) та гараж, що є у приватній спільній частковій власності. Квартира у АДРЕСА_1 належала на праві спільної власності померлому ОСОБА_4 та позивачці в даній справі та їх синам. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями є : дружина ОСОБА_1, син ОСОБА_3, син ОСОБА_2, але сини спадкодавця відмовились від прийняття спадщини за законом, про що надали відповідні заяви. В установлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини позивач прийняла спадщину, шляхом подання заяви до Липовецької державної нотаріальної контори, оформити свої спадкові права позивач не може, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, мотивуючи тим, що у свідоцтві на квартиру навпроти кожного із співвласників не зазначено, яка частка належить кожному з спадкоємців, та конкретно, яка частка належала спадкодавцеві, а також у видачі свідоцтва про право на спадщину і на гараж, у зв»язку з тим, що на даний гараж відсутні правовстановлюючі документи.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Відповідач: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Липовець Липовецького району Вінницької області помер ОСОБА_4, який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1, на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1, яке було видане ІНФОРМАЦІЯ_4 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 7).

В установлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши заяву до Липовецької державної нотаріальної контори. Позивач згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, так як на час її відкриття постійно проживала, та була зареєстрована разом з спадкодавцем, що стверджується домовою книгою та відміткою про реєстрацію в паспорті, в шестимісячний строк не відмовилася від її прийняття.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на ? частки квартири АДРЕСА_1 4, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Липовецької селищної ради Вінницької області від 21 жовтня 1998 року, технічним паспортом на квартиру, який виготовлений 11 вересня 2014 року ВООБТІ та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, які додаються до матеріалів справи на ім»я спадкодавця ОСОБА_4 (а.с. 9-12 )

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 є: дружина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2; син ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3. Але сини спадкодавця за законом відмовились від спадщини, її не приймали та на неї не претендують, про що надали відповідні заяви, де заявляють про відмову від належної ім частки у спадщині. (а.с.30-33)

ОСОБА_1 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, у відповідності до її паспортних даних та довідки органу місцевого самоврядування від 12 липня 2011 року № 2097.( а.с. 39)

Також право спадщини на гараж, який належав спадкодавцю та розташований за адресою в АДРЕСА_1, що підтверджує забудовницький паспорт від 02 лютого1995 року та рішення про будівництво житлових будинків і господарсько-побутових будівель від 19 квітня 1988 року № 46( а.с. 9-12 ), який належав спадкодавцеві.

Відповідно до постанови від 12 вересня 2014 року № 02-31/668 державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1, у зв»язку з тим, що у свідоцтві на квартиру навпроти кожного із співвласників не зазначено, яка частка належить кожному з спадкоємців та конкретно, яка частка належала померлому.

Також Липовецька державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину і на гараж, який належав спадкоємцеві та розташований за адресрю АДРЕСА_1, у зв»язку з тим, що на даний гараж відсутні правовстановлюючі документи.

За таких обставин правовідносини, що є предметом спору регулюються ЦК України та ЦПК України.

Із здобутих у справі доказів судом встановлено, що позивач є дружиною ОСОБА_4, а отже у розумінні ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом на майно померлого, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно Ії ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Нормами ст.392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.357 ЦК України, що вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. У спільній сумісній власності спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Але позивачеві ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, саме за відсутності часток.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України).

На підставі ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності укладеним не був.

В своїй постанові Верховний Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" висловив наступну правову позицію, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну правову позицію висловив і Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3.4. листа від 01 березня 2013 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" та вказав порядок реалізації права на спадкове майно в спільній сумісній власності.

Суд прийшов до висновку, що частка майна членів сім"ї склала по 1/4 кожному, а в зв"язку з смертю ОСОБА_4 його право на частку припинилось, відкрилась спадщина, яку приймає дружина - ОСОБА_1 Сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на частку майна, про що подали відповідні заяви.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета даного спору суд дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві ґрунтуються на нормах законодавства, яке діяло на момент виникнення таких правовідносин, доведені належними та допустимими доказами, встановлено порушення прав позивача, які підлягають захисту судом у спосіб, який ним обраний, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 328, 357,ч. 2 ст. 370, 372, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Визначити, що частки майна померлого ОСОБА_4 у приватній спільній сумісній власності майна (квартири), що знаходиться АДРЕСА_1 - становить ?.

Визначити, що частки майна позивача ОСОБА_1, що є у приватній спільній сумісній власності квартира АДРЕСА_3 - становить ?.

Визнати, за ОСОБА_1 право власності по спадщині за законом на 1/4 частку квартири , що є у приватній спільній сумісній власності в квартирі за адресою АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4..

Визнати, за ОСОБА_1 право власності по спадщині за законом на гараж який розташований за адресою АДРЕСА_1 Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. І. Пороховий