Справа № 473/167/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2015 року позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача - ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов належний їй на підстві свідоцтва про право власності від 12.06.1989 року житловий будинок АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті бабусі прийняв позивач відповідно до ст. 551 ЦК України 1963 року шляхом подачі заяви до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївського нотаріального округу, так як його батько - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а інших спадкоємців у ОСОБА_4 немає.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, позивачу було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_6 є сином ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 22.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 8) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 24.05.2014 року (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем став її онук - ОСОБА_2, відповідно до положень ст. 551 ЦК УРСР 1963 року, оскільки його батько та син ОСОБА_4 помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1.

Як вбачається з довідки Вознесенського МБТІ № 217 від 18.04.2014 року, право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 12.06.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 16.05.1989 року № 112 ( а.с. 14 ).

Однак, при зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4, позивачу державним нотаріусом було відмовлено, оскільки, що в нього відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який підтверджує право власності спадкодавця та було рекомендовано звернутися до суду (а.с.4).

Згідно п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відносини спадкування між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України (1963 року), чинного на час відкриття та прийняття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За загальним правилом, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися з його смертю.

З положень ст. 548 ЦК України (1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він подав відповідну заяву про прийняття спадщини або вчинив дії, що свідчать про вступ у володіння або управління спадковим майном.

Відповідно до ст. 551 ЦК України ( 1963 року ) якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Як встановлено судом, правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1 майно втрачено та позивач позбавлений можливості отримати його дублікат.

З цих же підстав позивач, як спадкоємець, який належним чином прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, не може оформити спадкові права після смерті своєї бабусі.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Зважаючи на викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вознесенськ Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом 10 днів після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.