Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської в м. Києві районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду в інтересах своїх дітей - неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 на 1/6 частину кімнати АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 на 1/6 частину кімнати АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_5, який являється батьком неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після смерті якого, залишилося спадкове майно, а саме 1/3 частина кімнати АДРЕСА_1, вона в інтересах неповнолітніх доньок звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за оформленням спадкового майна та видачею свідоцтв про право на спадщину за законом, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2014 року, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності за померлим, разом з тим, спадкодавцем за життя було проведено приватизацію спадкового майна, що підтверджується Свідоцтвом про право власності серія САК № 597740, виданим 27 грудня 2013 року Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією, однак він не встиг зареєструвати своє право власності на спірне майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак від її уповноваженого представника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, однак представником Солдатченко Л.М. направлено до суду письмові пояснення, де просила на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та розглядати справу у її відсутність.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської в м. Києві районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, 23.10.1999 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено шлюб. (а.с. 10)

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року донька ОСОБА_3. (а.с.5,6)

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть. (а.с. 7)

За життя, 27.12.2013 року ОСОБА_5 та членам його сім'ї - ОСОБА_2, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на приватизовану кімнату АДРЕСА_1 в рівних долях. (а.с. 9)

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 на 1/3 частку кімнати АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_5, 11.09.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на майно. (а.с. 8)

Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрацію прав є обов'язковою.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Згідно Глави 10 п. 4.15., 4.18 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Як встановлено, ОСОБА_5 не проведено державної реєстрації прав на 1/3 частку кімнати АДРЕСА_1, що стало відмовою у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ст. 321 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положення статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та зароджені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що в розрізі даного спору, позивачка має достатні правові підстави для задоволенню її позовних вимог щодо визнання за її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 на жиле приміщення, а саме 1/3 частину кімнати АДРЕСА_1, як спадкоємцям першої черги, оскільки нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавця ОСОБА_5, що на момент смерті належало йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 27.12.2013 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської в м. Києві районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 182, 328, 392, 1218, 1261, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 88, 131, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської в м. Києві районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 на 1/6 частину кімнати АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, на 1/6 частину кімнати АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :