Справа №2-175/5424/14-ц
провадження 175/2075/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, відділ Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Сторони та їх представники у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

На підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ДП Дн №004003, виданого Підгородненською міською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 13.11.1995 року, відповідно до рішення II сесії XXII скликання Підгородненської міської ради народних депутатів від 30.08.1994 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4321 ОСОБА_4 належала земельна ділянка НОМЕР_5, площею 0,0478 га в межах згідно з планом для ведення садівництва, розташована на території садового товариства «Експрес» Підгородненської міської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько сторін, ОСОБА_4 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4) і після його смерті, на вищевказане спадкове майно - земельну ділянку, державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Терещенко Н.С., спадкоємиці ОСОБА_6, як дружині померлого, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.09.2004 року за реєстровим №5-3851, однак за життя вона своє право власності на зазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку зареєструвати не встигла, що підтверджується листом відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області №72 від 05.01.2012 року. Крім того, ОСОБА_6 успадкувала садовий будинок НОМЕР_5 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в садовому товаристві «Експресе» у м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, тобто на вищезазначеній земельній ділянці, і право власності на вказаний будинок, ОСОБА_6 у законному порядку зареєструвала в КП «ДМБТІ».

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6), залишивши заповіт, посвідчений 28.12.2004 року державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Терещенко Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №5-4263, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 в рівних частинах кожному. Так, після смерті спадкодавці відкрилася спадщина на земельну ділянку і садовий будинок, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, садове товариство «Експресе», будинок і земельна ділянка НОМЕР_5, а також на частку квартири АДРЕСА_2

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, згідно зі ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається особою, яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме в квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою №411 КВ ЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська від 14.11.2014 року. Того ж дня, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (додаткове), посвідчене державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Білецькою В.І. 14.11.2014 року за реєстром №6-1187, на спадкове майно, а саме садовий будинок НОМЕР_5 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, садове товариство «Експрес».

Також, Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1, було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку НОМЕР_5, площею 0,0478 га, що розташована в садовому товаристві «Експрес» на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області після померлої ОСОБА_6, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене майно, а саме Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Білецької В.І. від 07.04.2012 року.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_6 у встановленому законом порядку не прийняв і, як встановлено судом, він не заперечує проти оформлення спадкових прав на позивача у повному обсязі, що підтверджується заявою відповідача ОСОБА_3 від 11.11.2014 року, посвідченою державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Білецькою В.І., тому ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом має право на спірну земельну ділянку і інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, немає.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється, зокрема, за заповітом.

Цивільним законодавством передбачено регулювання правовідносин щодо здійснення права на спадкування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з абз. 4 п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт неможливості оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст.1218,1220,1223, 1225, 1233-1236, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, відділ Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_7, виданого 26.03.1997 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 площею 0,0478 га в межах згідно з планом, розташованої на території садового товариства «Експрес», Підгородненської міської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, цільове призначення якої - для ведення садівництва, в порядку спадкування за заповітом від 28.12.2004 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Терещенко H.С., зареєстрованого в реєстрі за №5-4263, після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов