Справа № 761/9638/15-ц
Провадження №2/761/4741/2015
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
06 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Рибака М.А.,
при секретарі: Савенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -
У квітні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.)звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі по тексту - відповідач ПрАТ "УТСК") про стягнення страхового відшкодування.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 липня 2014 року о 14 год. 15 хв. в м. Києві по вулиці Заболотного відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю автомобілів марки «Mercedes-Benz» S 500, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та автомобіля марки «Лада-Гранта», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача.
Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва винним у ДТП визнано водія автомобіля марки Mercedes-Benz» S 500, державний номерний знак НОМЕР_1, - ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого на час вчинення ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» (надалі - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»).
Внаслідок ДТП позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, яка відповідно до проведеного на його замовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 593 від 29 серпня 2014 року складає 112927,31грн.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.
Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2014 року о 14 год. 15 хв. в м. Києві по вулиці Заболотного водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Mercedes-Benz» S 500, державний номерний знак НОМЕР_1, під зміні напрямку руху не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Лада-Гранта», державний номерний знак НОМЕР_2.
В результаті ДТП автомобілю марки «Лада-Гранта», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу, були завдані механічні пошкодження.
Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП (а.с. 35).
Не погоджуючись з даним актом, позивач замовив в Асоціації фахівців оцінки ПП «ОСОБА_5.» проведення автотоварознавчого дослідження пошкодження автомобіля марки «Лада-Гранта», державний номерний знак НОМЕР_2.
Відповідно до звіту про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, № 593 від 29 серпня 2014 року, який складений ПП «ОСОБА_5.» суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Лада-Гранта», державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 112927,31 грн. (а.с. 8-30).
Положенням ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Разом з тим, як встановлено цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», про що свідчить Поліс № АІ/2989048 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 34).
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
Окрім того, слід зазначити, що згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
У відповідності до вимог п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Як вбачається з Полісу № АІ/2989048 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлено франшизу у розмірі 500,00 грн.
Проте, всупереч зазначеним вимогам законодавства, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування позивачу.
Так, відповідно до п. 36.5 статті 36 Закоку, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Із матеріалів справи вбачається, що 29.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши при цьому усі необхідні документи (а.с. 118).
Згідно із п. 36.2. статті 36 Заокону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 1000,00 грн. витрат на правову допомогу слід вказати наступне.
Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.
Згідно із ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Враховуючи викладене, а також те, що позивачем відповідна заява суду не надавалась, в зв'язку із чим ухвала суду про допуск особи, яка має право на надання правової допомоги, не виносилась, а також матеріали справи не містять даних про участь адвоката Волошина В.В. у судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 731,49 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.
При цьому, щодо стягнення витрат на правову допомогу суд прийшов до висновку, що в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню також і у зв'язку із тим, що позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували понесення позивачем цих витрат у вказаному розмірі, оскільки доданий до матеріалів справи рахунок на оплату № 01 від 05 лютого 2015 року не містить відомостей про фактичну оплату наданих послуг.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 22, 34, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 525, 526, 979, 990, 1166, 1187 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 224-226, 218, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 731,49 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК