копія. Справа № 2-3079/11
Провадження № 2/279/71/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Моголівець І. А.

з секретарем Война Ю.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідача - Толочко В.В., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сарновицької сільради та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт належності житлового будинку з надвірними будівлями на праві власності померлій ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

Позов мотивувала тим, що вона є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7, після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити, оскільки згідно виданих Сарновицькою сільською радою довідок, будинок № 13 належав померлій ОСОБА_6 і на день її смерті в будинку був зареєстрований і проживав її син ОСОБА_7.

Представник відповідача - Сарнивицької сільради, сільський голова Толочко В.В. позов ОСОБА_1 не визнав. Пояснив, що довідки № 314/02-26 від 10.12.2010 року та № 428/02-26 від 08.11.2011 року, видані Сарновицькою сільською радою, є недійсними і видані помилково, без вивчення у повному обсязі документів. В дійсності, на підставі записів в погосподарських книгах Сарновицької сільради за 1997-2011 роки ? частина будинку АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_5.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 позов не визнала і пояснила, що її довірителька являлась власником ? частини спірного будинку, а тому спадщина відкрилась тільки на ? його частину. В даний час належною їй частиною будинку вона розпорядилась, а саме 26.11.2014 року подарувала ОСОБА_8

ОСОБА_5 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання за нею права на спадкове майно у виді ? частини спірного будинку. Позов мотивовано тим, що вона є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 і спадкоємцем першої черги за законом, а тому має право на частину спадкового майна. Вказаний позов був прийнятий судом і об'єднаний в одне провадження з позовом ОСОБА_1. Вказує, що вона була зареєстрована і проживала по АДРЕСА_1, про що свідчить запис в по господарській книзі та штамп в її паспорті (Т.2 а.с.73), а запис в цьому ж паспорті (згідно номеру та серії) (Т.1 а.с.32) з'явися пізніше і записаний іншою особою, спочатку його не було.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 - ОСОБА_4 позов підтримала і пояснила, що її довірителька являється дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 і спадкоємцем першої черги за законом. Вона постійно проживала разом з матір'ю однією сім'єю, вони вели спільне господарство і вона має право на частину спадкового майна.

ОСОБА_1 та її представник зустрічний позов не визнали в повному обсязі, пояснили, що ОСОБА_5 фактично проживала по АДРЕСА_1, про що і свідчать довідки, які в подальшому визнані недійсними. Записам в по господарських книгах вони не довіряють.

Представник сільської ради пояснив, що ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 ніколи не проживала, там проживала ОСОБА_9, тобто інша особа, яка також мала прізвище ОСОБА_9, але родичем ОСОБА_5 вона не являється.

Будь-якими доказами окрім власних пояснень про те, що ОСОБА_5 проживала по АДРЕСА_2, позивач та її представник не підтвердили.

Вислухавши пояснення, вивчивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 та часткового задоволення позову ОСОБА_5.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Сарновичі померла ОСОБА_6. З довідки № 428/02026 від 08.11.2011 року, виданою Сарновицькою сільською радою вбачається, що будинок АДРЕСА_1 побудований в 1918 році і згідно з записом в по господарській книзі за № 1 за 2006-2010 роки особистий рахунок НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 (Т.1, а.с.16). Разом з тим, представлені суду свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про державну реєстрацію прав (Т.1, а.с. 53, 54) свідчать про те, що ? частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5, а 26.11.2014 року вказану частку будинку ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_8

З архівної довідки (Т.1, а.с.89) слідує, що згідно рішення виконкому Сарновицької сільської ради від 24.05.1974 року № 10 за заявою ОСОБА_5 на ? частку будинку АДРЕСА_1 на неї був відкритий окремий номер господарства і в одному будинку на той час проживали дві сім'ї окремо, що відповідно до ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) говорить про утворення з одного двору двох дворів (поділ).

Згідно оглянутих в судовому засіданні погосподарських книг Сарновицької сільради за 1974-2015 роки, які прошиті, пронумеровані, нумерація яких не збита і не перероблена, та приєднаних до справи копій сторінок цих книг, встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 були кожна окремо головою свого двору з 1974 року, про що є записи в кожній погосподарській книзі, працювали в колгоспі "Червоний прапор".

Таким чином твердження позивача та її представника про підробку чи пепероблювання погосподарських книг не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Також, згідно рішення Сарновицької сільради від 08.12.1993 року № 31 (Т.1, а.с.22) ОСОБА_6 було передано безоплатно у приватну власність для верення особистого господарства 0,60 га землі.

Вказані обидва володіння станом на 15.04.1991 року (набрання чинності Законом України "Про власність") мали статус колгоспного двору і членами (головами) цих дворів по ? частині будинку окремо були ОСОБА_5 та ОСОБА_10, які були зареєстровані і проживали в будинку.

Але з ОСОБА_10 проживав її син ОСОБА_7.

У відповідності до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який був чинним на час існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір часток члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Таким чином, станом на 15.04.1991 року власниками колгоспного двору - ? частини будинку АДРЕСА_1, були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і виходячи з рівності часток кожному з них належало по 1/4 його частці.

Таким чином, в суді знайшов підтвердження факт належності ОСОБА_6 1/4 частини будинку АДРЕСА_1.

Позивач оскаржувала рішення Сарновицької сільської ради про визнання права власності за ОСОБА_5 ? частини будинку АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину, які хотіла визнати недійсними, але в задоволенні її позовних вимог було відмовлено.

Вказаний факт говорить про законність набуття права власності на ? частину вказаного майна за ОСОБА_5, а також про те, що вказана ? частка не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилась спадщина на 1/4 частину вказаного будинку і відповідно до ЦК України 2003 року спадкоємцями її майна за законом, першої черги були: її син ОСОБА_7, який в подальшому помер ІНФОРМАЦІЯ_5, та її дочка ОСОБА_5.

У відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 120 цього Кодексу, а саме шість місяців, він не заявив про відмову від неї.

Довідка № 429/02-26, видана Сарновицькою сільрадою 08.11.2011 року свідчить про те, що на день смерті ОСОБА_6 разом з нею постійно проживав та був зареєстрований син ОСОБА_7 (Т.1, а.с.17). Довідки №367/02-26 та №368/02-26, видані Сарновицькою сільрадою 27.06.2012 року свідчить про те, що на день смерті ОСОБА_6 разом з нею постійно проживала, була зареєстрована її дочка ОСОБА_5 (а.с.100, 101). Крім того, з 2000 року і по даний час особовий рахунок № НОМЕР_2 на електропостачання в будинок №13 рахується за ОСОБА_5 і вона щомісячно проводить оплату за електроенергію всього будинку (а.с.102).

З вищевикладеного слідує, що спадщину у вигляді 1/4 частини житлового будинку після смерті ОСОБА_6 в рівних долях прийняли її діти ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які отримали відповідно по 1/8 частці будинку, тобто ОСОБА_7 загалом став власником 3/8 частин, а після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла його дочка ОСОБА_11, а саме 3/8 частин.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині встановлення факту належності ОСОБА_6 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/8 частин вказаного будинку - спадкового майна після смерті її батька, а зустрічний позов ОСОБА_5 також підлягає задоволенню частково, а саме в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/8 частину вказаного будинку - спадкового майна після смерті її матері.

Керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.1220, 1261, 1268, 1270 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_6, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4, ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис). З оригіналом вірно.

Суддя: І.А.Моголівець