Справа № 362/4336/14 Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/720/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С.М.
Категорія 58 26.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Білоконь О.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 14 червня 2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої належний їй автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Згідно із звітом з оцінки транспортного засобу від 03 липня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 47 726 грн. 26 коп. Вказувала, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року за клопотанням прокурора Васильківської міськрайонної прокуратури ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрито на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винної особи з потерпілим. Посилаючись на те, що з вини ОСОБА_2 було скоєно ДТП, внаслідок чого пошкоджено належний ОСОБА_3 автомобіль, позивач, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 57 721 грн. 32 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 863 грн. 45 коп. та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто на її користь з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 57 721 грн. 32 коп., судові витрати у розмірі 1863 грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі 577 грн. 21 коп.

У решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися судове засідання, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1, а тому суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Такі висновки суд є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На вказані обставини звернув увагу і Пленум Верховного Суду України в п.9 (абз.2) своєї постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 червня 2014 року Васильківська міжрайонна прокуратура звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, згідно з яким 14 червня 2014 року ОСОБА_2, керуючи технічно справним мопедом «Volkan», без номера, по автодорозі «м.Васильків - с.В.Бугаївка», грубо порушила вимоги п. п. 1.2., 1.5, 2.1 а), б), ґ), 2.3.6 г), 2.9.6, 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, яким керував ОСОБА_4, створивши своїми діями небезпеку для руху, загрозу життю і здоров`ю пасажиру ОСОБА_5 та завдала матеріальних збитків.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2014 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрито на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винної особи з потерпілим ОСОБА_5 (а.с.6).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що органами досудового слідства в діях ОСОБА_2 вбачалися порушення Правил дорожнього руху та з її вини була створена аварійна дорожня обстановка, яка знаходилася в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП і наслідками, що настали. Тому доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, є безпідставними.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 26 листопада 2014 року, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_3 внаслідок пошкодження належного їй автомобіля НОМЕР_1 складає 57 721 грн. 32 грн.

Згідно наданих представником ОСОБА_3 квитанцій, витрати на проведення відповідного експертного дослідження, разом з комісією складають 1 863,45 грн.

Установивши, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди та витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Таким чином рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову частково та ухвалив рішення в цій частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди не оскаржується, тому відповідно до положень ст.303 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л ИЛ А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді