АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченка Ю.М., Корнієнка В.І.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ПАТ «Альфа Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 39000 дол. США строком до 10 вересня 2018 року зі сплатою 12,5 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором з ОСОБА_2 10.09.2008 року був укладений договір поруки.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_4 належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, прохали стягнути з відповідачів солідарно на їх користь суму боргу станом на 01.10.2014 року в розмірі 232623,89 грн. та судовий збір 2326,24 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2015 року позов ПАТ «Альфа Банк» задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 1601/0908/98-167 від 10 вересня 2008 року станом на 01 жовтня 2014 року на загальну суму 232 623,89 грн., з них: - заборгованість за кредитом - 226 408,10 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами - 4881,79 грн.; - пеня - 1334 грн., та з кожного на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» у повернення сплаченого судового збору по 1163,12 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3 прохав рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Банку відмовити, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів приходить до висновку про її відхилення .

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Місцевим судом вірно встановлено, що 10.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 1601/0908/98-167, згідно якого позичальнику видано кредит у розмірі 39000 дол. США на споживчі цілі зі встановленням плати за користування кредитом у розмірі 12,5 відсотків річних та визначенням строку користування кредитом по 10 вересня 2018 року включно ( а. с. 5-11, 14).

10.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки згідно якого той виступив поручителем за даним кредитним договором (а.с. 15).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (а.с. 23), а 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором (а.с. 24-30, 38).

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала та своєчасно кредитні кошти не повертала. Станом на 01.10.2014 року має заборгованість в сумі 232623,89 грн., з них: - заборгованість за кредитом - 226408,10 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам - 4881,79 грн.; - пеня - 1334 грн.

Встановивши ці обставини, вірно застосувавши вимоги ст. 525, 526, 530, 625, 553, 1049, 1050 місцевий суд з дотриманням вимог законодавства стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь банку суму заборгованості за кредитним договором в сумі 226408,10 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо не доведення позивачем факту видачі кредиту у сумі 39 000 доларів спростовуються матеріалами справи.

Так з заяви про видачу готівки № 1 від 10.09.2008 року вбачається, що отримувачем коштів в сумі 39 000 доларів США, що в еквіваленті складає 189 204,60 грн. є ОСОБА_4, зміст операції: Видача готівки за кред. Договором № 1601/0908/98-167 від 10.09.2008 (а.с. 14)

Окрім того з розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що відповідачем були здійсненні періодичні платежі по погашенню кредиту, що також підтверджує факт отримання ОСОБА_4 коштів за зазначеним кредитним договором (а.с. 35)

Доводи апеляційної скарги в частині того, що місцевий суд безпідставно визнав факт , що ПАТ «Альфа Банк» набув права вимоги до відповідачів щодо виконання основного зобов»язання та договором поруки у повному обсязі, також спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Сведбанк». В забезпечення цього договору був укладений договір поруки між Банком та ОСОБА_2

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (а.с. 23), а 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором (а.с. 24-30).

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року спірний кредитний договір входить до переліку кредитних договорів, які були предметом Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, укладеному між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа банк» ( 38).

Договір поруки укладається в забезпечення виконання основного зобов'язання, а тому є похідним від укладеного кредитного договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ПАТ «Альфа Банк» має право вимоги за спірним кредитним договором та правомірно звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_2

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що надані позивачем докази у справі, зокрема копії документів, є належними доказами у справі, оскільки вони належно оформлені: документи були посвідчені, прошиті, пронумеровані, скріплені печаткою ПАТ «Альфа Банк» (а.с. 5-42).

Доводи апеляційної скарги щодо невірності наданих позивачем розрахунків заборгованості по кредиту, також висновків місцевого суду не спростовують , оскільки відповідачі у справі, ні їх представник не довели ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надали жодного доказу на підтвердження невірності розрахунку.

Не може бути підставою для скасування рішення суду і доводи апеляційної скарги в частині відсутності у « ПАТ «Сведбанк» ліцензії на здійснення валютних операцій. В ході судового розгляду справи відповідачі зазначену обставину не спростували.

Також дані кредитні договори в установленому законом порядку недійсними визнані не були. У відповідності з вимогами ст.. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підстави для зміни чи скасування судового рішення колегією суддів не встановлені.

Керуючись ст. 303, п1 ч.1 ст.307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: