Справа № 355/424/15-ц
Провадження № 2-о/355/14/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю народних засідателів Парія А.Г.

Савченка О.І.

секретаря Старенької С.М.

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу за заявою ОСОБА_3 зацікавлена особа Баришівське районне управління юстиції в Київській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, яку мотивує тим, що він перебував в шлюбі з ОСОБА_4, від спільного подружнього життя з якою вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано 09 січня 2009 року, проте вони залишались проживати однією сім'єю.

20 лютого 2014 року заявник з сином та ОСОБА_4 переїхали на постійне проживання до Київської області. Невдовзі, посилаючись на якісь необхідні термінові справи, ОСОБА_4 поїхала на деякий час до Донецької області, і з того часу її ніхто не бачив та відомостей про неї немає.

В даний час заявнику необхідно оформити документи для виїзду сина за кордон, але без згоди матері дитини він не може оформити дані документи.

Просить суд визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку м. Макіївка Донецької області, яка мешкала в АДРЕСА_1, безвісно відсутньою.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_2 заявлену вимогу підтримала в повному обсязі.

Представник Баришівського районного управління юстиції в Київській області в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, до суду надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлену вимогу мотивованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.11.1991 року до 09.01.2009 року від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Конвенції «Про права дитини від 20 листопада 1989 року», підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, набрала чинності для України 27.09.1991 року (далі по тексту - Конвенція), Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї. Згідно статті 27 Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до Преамбули Закону України «Про охорону дитинства» (далі по тексту - Закон) цей Закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері Згідно статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

ОСОБА_5, займається спортом і має необхідність періодично виїжджати за кордон для прийняття участі у спортивних змаганнях та оздоровлення.

Заявник з сином та ОСОБА_4 в лютому 2014 року приїхали на проживання до Київської області, але в подальшому ОСОБА_4 по своїх справах повернулась в Донецьку область та з того часу заявник не має з нею зв'язку. Через ситуацію, що склалась в державі, а також через те, що в частині Донецької та Луганської областей на даний час проводиться АТО, з особами на даних територіях дуже важко налагодити зв'язок, на даних територіях погано функціоную мобільний зв'язок, не працюють установи «Укрпошти».

Відповідно до ст.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 57 від 27 січня 1995 року виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб. Уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Таким чином відсутність ОСОБА_4 перешкоджає в здійснені прав її неповнолітнього сина. А саме права на розвиток та оздоровлення.

Згідно до ч. 2 ст.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 57 від 27 січня 1995 року виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за наявності рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім.

Відповідно до вимог ст.250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Таким чином рішення про визнання ОСОБА_4 жодним чином не порушить її законних прав, оскільки в разі появи даної особі дане рішення може бути скасовано та вона буде поновлена в своїх правах, одночасно дане рішення може захистити права неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в його праві на розвиток, відпочинок та оздоровлення.

Керуючись ст.ст. 15,30.62,246-249 ЦПК України, Конвенцією «Про права дитини від 20 листопада 1989 року»,ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 зацікавлена особа Баришівське районне управління юстиції в Київській області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку м. Макіївка Донецької області, яка мешкала в АДРЕСА_1, безвісно відсутньою із 01 -го березня 2014 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко

Народні засідателі: Парій А.Г.

Савченко О.І.