Справа № 761/5544/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Нестеровському Б.Ю., Івіній М.Ю., Луценко А.О.,

Сазоновій В.Г., Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за позовом: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора в особі Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд: встановити факт родинних відносин між нею, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Києві, актовий запис за № 4880, як між донькою та батьком; визнати за нею право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Києві, актовий запис за № 4880, як спадкоємця першої черги; визнати за нею, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, актовий запис за № 4880, право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 66,5 кв.м., в тому числі житловою площею 48,0 кв.м.; визнати за нею, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, актовий запис за № 4880, право власності на ? частину вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими станом на день отримання вкладів, що знаходяться в електронному реєстрі вкладів АТ «Родовід банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов'язань АТ «Родовід Банк» № 1126-В/2011; В11/1304/001 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: у філії - Дніпровському відділенні № 7989 - № ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: № НОМЕР_2 на суму за договором 35143 гривні, 57 копійок, № НОМЕР_3 на суму 1962 гривні, 76 копійок (відсотки); стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 серпня 1952 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, про що було здійснено запис за № 1465. 08 березня 1955 року було видано свідоцтво про її народження, в якому батьками останньої значилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 18 квітня 1973 року нею було укладено шлюб. Після укладання шлюбу вона взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_3 04 березня 1982 року вищезазначений шлюб був розірваний, про що зроблено запис за № 132. Після розірвання шлюбу вона залишила собі прізвище ОСОБА_15. Після розпаду Радянського Союзу, під час отримання громадянства України, її батько почав значитися в документах, як ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 її батько - ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 в Першій Київській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 356/2011. Нею до Першої Київської державної нотаріальної контори було направлено заяву про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, на що вона отримала відповідь за № 8938/01-14 від 31 жовтня 2011 року, згідно якої нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з розбіжностями в документах, які підтверджують факт родинних відносин з померлим та запропонувала звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Уповноважений представник третьої особи - Першої Київської державної нотаріальної контори в особі Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Теткіно Глушківського району Курської РСФСР народився ОСОБА_6, батьками якого були записані ОСОБА_9 та ОСОБА_10, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис за № 114, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 09 вересня 1931 року (а.с.12, Том 1).

10 серпня 1952 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Курська область, Глушковський район, с. Теткіно, та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Казалінск, про що було здійснено запис за №1465, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку - ОСОБА_7, дружині - ОСОБА_15, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_5 від 10 серпня 1952 року (а.с.10, Том 1).

В подальшому, від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_6 від 08.03.1955 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 08 березня 1955 року зроблено запис за №631; батько: ОСОБА_7, мати: ОСОБА_8 (а.с.11, Том 1).

18 квітня 1973 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3, що підтверджується Витягом №4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, актовий запис №1891 складений 18 квітня 1973 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї та записом акту про укладення шлюбу № 1891 від 18 квітня 1973 року (а.с.13, 87, Том 1).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 14 червня 1973 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 було розірвано (а.с.14, Том 1).

17 серпня 1974 між ОСОБА_6 та ОСОБА_24 було укладено шлюбу, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_24, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 17 серпня 1974 року, актовий запис № 458 (а.с.91, Том 1).

04 березня 1982 року шлюб, укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_3, розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 04.03.1982 року зроблено запис за №132, після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому - ОСОБА_13, їй - ОСОБА_3, Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_7 виданий Відділом ЗАГС м. Києва 04 березня 1982 року.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_6 в м. Києві, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (повторне) серії НОМЕР_8 від 11 квітня 2011 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві 11 квітня 2011 року, про що в книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_8 зроблено відповідний актовий запис за №4880 (а.с.15).

11 квітня 2011 року позивач звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_6 (а.с.68, Том 1).

31 жовтня 2011 року уповноважена особа позивача звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.116, Том 1).

Згідно відповіді Першої Київської державної нотаріальної контори від 31 жовтня 2011 року № 8938/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, так як є розбіжності в документах, які підтверджують факт родинних відносин з померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 (а.с.16, Том 1).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб та свідоцтва про розірвання шлюбу гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_15, в останніх існує розбіжність у літері «е» та «я» в записі прізвищ осіб, зокрема: укладено шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_15, а розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_15, а саме: відповідно до копії Свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 виданого 10.08.1952 року, посвідченого 01.02.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О., 10.08.1952 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Курська область, Глушковський район, с. «Теткино», та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Казалінск, про що було здійснено запис за №1465, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку - ОСОБА_6, дружині - ОСОБА_15; відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_9, виданого 14.06.1973 року, посвідченого 01.02.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О., шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_15, розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 14.06.1973 року зроблено запис за №620; після розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому - ОСОБА_6, їй - ОСОБА_15. Крім того, вказані розбіжності містяться і у свідоцтві про народження позивачки, а саме: згідно свідоцтва серії НОМЕР_10, виданого 08 березня 1955 року, актовий запис № 631, прізвище останньої значиться як ОСОБА_15, прізвище батьків як ОСОБА_6 (а.с.11, Том 1).

В той же час, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 09 вересня 1931 року, прізвище гр. ОСОБА_6 значиться як ОСОБА_6, як і прізвище його батьків (а.с.12).

Крім того, як вбачається з особової картки гр. ОСОБА_6, останній поступив в ІНФОРМАЦІЯ_9 в Ризьке Вище інженерно-авіаційне військове училище та закінчив його в ІНФОРМАЦІЯ_10, що підтверджується Дипломом НОМЕР_11 (а.с.25, Том 1).

Відповідно до послужного списку ОСОБА_6, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. «Теткино» Глушковського району Курської області; закінчив повний курс Ризького вищого інженерно-авіаційного військового училища, дата закінчення - ІНФОРМАЦІЯ_11; батько - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4; дружина - ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, св. про народж. НОМЕР_6 від 08.02.1955 року, видане Міськбюро ЗАГС м. Риги (а.с.21 - 23, Том 1).

Згідно відомостей автобіографії ОСОБА_6, вказано, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. «Теткино» Курської області Глушковського району; батько - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати - ОСОБА_10; дружина - ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж. м. Казалінск, Свідоцтво про шлюб НОМЕР_5, видане Чкаловським міськбюро ЗАГС від 10.08.1952 року (а.с.24, Том 1).

Також, в особовій картці після виправлення внесені наступні відомості: сімейний стан: жінка - ОСОБА_24; паспорт: НОМЕР_12, виданий 21.03.1978 року; домашня адреса: АДРЕСА_2 (а.с.20, Том 1).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 07 січня 1971 року гр. ОСОБА_6 Міністерством оборони СРСР було видано ордер № 1/852 на сім'ю: дружина - ОСОБА_15 та донька - ОСОБА_3 на право заняття квартири АДРЕСА_3 (а.с.17, Том 1).

Аналізуючи вищевикладені обставини, щодо написання прізвища ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Києві, актовий запис за №4880, а також його дати народження, в різних документах, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Києві, актовий запис за №4880, є однією і тією ж особою, та відповідно є батьком позивача ОСОБА_3, дівоче прізвище «ОСОБА_15», ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтво про народження НОМЕР_6 від 08 лютого 1955 року, видане Міськбюро ЗАГС м. Риги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз'яснено в Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Києві, актовий запис про смерть №4880, як між донькою та батьком.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1223 Цивільного кодексу України, визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено судом, гр. ОСОБА_6 заповіту не склав.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною Радою народних депутатів 10 листопада 1994 року, ОСОБА_6 та членам його сім'ї - ОСОБА_24, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 на праві власності в рівних долях належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.102, Том 1).

В подальшому, ОСОБА_24 набула права власності ще на ? частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_25, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.73, Том 1).

Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_24 на праві власності належить на праві власності ? та ? частини квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_6 - ? частина вказаної квартири (а.с.103, Том 1).

Відповідно до технічної характеристики квартири АДРЕСА_1, квартира розташована на сьомому поверсі дванадцятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат жилою площею 48 кв.м., у тому числі: перша кімната - 12,9 кв.м., друга кімната - 18,3 кв.м., третя кімната - 16,8 кв.м., кухні площею - 7,6 кв.м., ванної кімнати - 2,2 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 1,1 кв.м., коридору - 6,5 кв.м., вбудованої шафи - 1,1 кв.м.. Квартира обладнана лоджією - 4,6 кв.м. Загальна площа квартири - 66,5 кв.м. (а.с.104, Том 1).

Крім того, відповідно до відповіді Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філії-Головне управління по м. Києву та Київській області, на ім'я ОСОБА_5 виявлено рахунки в електронному реєстрі вкладників АТ «Родовід Банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов'язань АТ «Родовід Банк» № 1126-В/2011; В11/1304/001 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: у філії - Дніпровському відділенні № 7989 - № ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: № НОМЕР_2 на суму за договором 35 143,57 гривень; № НОМЕР_3 на суму 1962,76 гривень (відсотки) (а.с.100, Том 1).

Відповідно до ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України).

Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

31 жовтня 2011 року до Першої Київської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_24 із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 її чоловіка ОСОБА_6 (а.с.106, Том 1).

Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2011 року, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями ? частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 є його: дружина ОСОБА_24 та дочка громадянка Сполучених Штатів Америки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.107, Том 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2011 року, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями ? частини вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладів, що знаходяться в електронному реєстрі вкладів АТ «Родовід банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов'язань АТ «Родовід Банк» № 1126-В/2011; В11/1304/001 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: у філії - Дніпровському відділенні № 7989 - № ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: № НОМЕР_2 на суму за договором 35143 гривні, 57 копійок, № НОМЕР_3 на суму 1962 гривні, 76 копійок (відсотки), які належали померлому ОСОБА_6, є його: дружина ОСОБА_24 та дочка громадянка Сполучених Штатів Америки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.109, Том 1).

Таким чином, з викладеного вбачається, що єдиними спадкоємцями майна померлого гр. ОСОБА_6 є дружина ОСОБА_24 та ОСОБА_3, при цьому частка кожного із спадкоємців в майні померлого ОСОБА_6 становить 1/8 частину спірної квартири та ? частину банківського вкладу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_24 на праві приватної власності належала 1/8 квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31 жовтня 2011 року, ? частина квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 липня 2004 року та ? частина квартири - на підставі свідоцтва про право власності від 10 листопада 1994 року, що загалом становить 7/8 частини спірної квартири (а.с.113-116, Том 2).

ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_24 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4, Том 2).

За час свого життя, ОСОБА_29 заповіла належну їй на праві приватної власності всю частину квартири номер АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (а.с.69, Том 2).

18 травня 2012 року до Першої київської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_24 (а.с.3, Том 2).

21 січня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_24 (а.с.118, Том 2).

21 січня 2014 року Першою київською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкоємцем 7/8 частин квартири АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_24 є ОСОБА_4 (а.с.120, Том 2).

В подальшому, 13 березня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом в порядку спадкової трансмісії на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки інших спадкоємців не існує, а ОСОБА_24 не встигла отримати в спадщину від свого померлого чоловіка 1/8 частину квартири, так як померла (а.с.125, Том 2).

Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2014 року, ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_24, оскільки ОСОБА_24 отримала свою частку у спадщині, а у ОСОБА_3 виникло право на спадкування з моменту прийняття спадщини (а.с.144, Том 2).

Як встановлено судом, позивач з урахуванням строків прийняття спадщини, визначених ст. 1270 Цивільного кодексу України, звернулася із заявою як про прийняття спадщини, так і з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6. При цьому, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав неможливості встановлення родинних відносин між нею та спадкодавцем, що було викликано розбіжностями у написанні прізвищ спадкоємця та спадкодавця та є причиною, яка не залежала від волевиявлення самого спадкоємця. В той же час, позивач отримала право на спадкування після смерті ОСОБА_6 з моменту прийняття самої спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право власності. Крім того, ОСОБА_4 отримав частку у спадщині, що належала ОСОБА_24 після смерті ОСОБА_5, тобто 1/8 частину спірної квартири на підставі складеного ОСОБА_24 заповіту саме на належну їй частину спірної квартири.

Як роз'яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року 24-753/0/4-13, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, позивач як спадкоємиця першої черги після смерті батька ОСОБА_6 отримала право на спадкування 1/8 частини спірної квартири АДРЕСА_1 та ? частини вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладів, що знаходяться в електронному реєстрі вкладів АТ «Родовід банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов`язань АТ «Родовід Банк» №1126-В/2011; В11/1304/001 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: - у філії - Дніпровському відділенні №7989 - №ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: НОМЕР_13 на суму за договором 35143 гривні 57 копійок, НОМЕР_14 на суму 1962 гривні 76 копійок (відсотки)., наявного на рахунках, у зв'язку з чим суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати право власності на ? частину вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладів, що знаходяться в електронному реєстрі вкладів АТ «Родовід банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов`язань АТ «Родовід Банк» №1126-В/2011; В11/1304/001 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: - у філії - Дніпровському відділенні №7989 - №ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: НОМЕР_13 на суму за договором 35143 гривні 57 копійок, НОМЕР_14 на суму 1962 гривні 76 копійок.

Щодо заявлених позовних вимог про визнання за позивачем права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Києві, актовий запис за № 4880, як спадкоємця першої черги, то дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством України чітко визначена черговість спадкування за законом, згідно якої позивач віднесена на першої черги спадкування, що не оспорюється та доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора в особі Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права спадкування за законом.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3654 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1228, 1220, 1223, 1258, 1261, 1267, 1296-1298 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора в особі Головного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Києві, актовий запис про смерть №4880, як між донькою та батьком.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, актовий запис про смерть №4880, право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 66,5 кв.м., в тому числі житловою площею 48,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6, актовий запис про смерть №4880, право власності на ? частину вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими за станом на день отримання вкладів, що знаходяться в електронному реєстрі вкладів АТ «Родовід банку» переданого відповідно до договору про передавання активів та зобов`язань АТ «Родовід Банк» №1126-В/2011; В11/1304/001 від 13 квітня 2011 року в наступних відділеннях АТ «Ощадбанк» м. Києва: - у філії - Дніпровському відділенні №7989 - №ДРГ.501.НЛ06-26714/11-2010 від 15 листопада 2010 року: НОМЕР_13 на суму за договором 35143 (тридцять п`ять тисяч сто сорок три) гривні 57 копійок, НОМЕР_14 на суму 1962 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) гривні 76 копійок (відсотки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: