АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1911/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Дьяченко Д. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівПальонного В. С. , Качана О. В.
при секретаріВосколович-Литвин Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 червня 2015 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 в частині позовних вимог про зняття арешту з квартири та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства,

в с т а н о в и л а :

Оскарженою ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження у даній цивільній справі в частині розгляду позовних вимог про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 та про відшкодування моральної шкоди в сумі 400000,00 грн. з підстав того, що розгляд вимог щодо нерухомого майна згідно ст. 114 ЦПК України здійснюється судом за його місцезнаходженням. Також суд зазначив, що рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 08.06.2011, яке набрало законної сили, розглянуто позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, вказуючи на її незаконність, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відкрити провадження щодо всіх його позовних вимог, мотивуючи про те, що у даному випадку згідно ст. 12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» їх має розглядати суд, який ухвалив рішення про відшкодування шкоди на користь позивача, тобто Тальнівський районний суд. Також апелянт зазначає про те, що вимога про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним арештом квартири протягом 13 років, не була до цього часу предметом судового розгляду, оскільки у цій справі її обґрунтовано незаконним арештом його квартири. Апелянт вважає, що всі його позовні вимоги підсудні Тальнівському районному суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у даній справі звернувся до Тальнівського районного суду із позовом, яким просив, зокрема, скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1, та відшкодувати йому за рахунок державного бюджету України моральну шкоду в сумі 400000,00 грн. В обґрунтування цих вимог вказав на те, що вироком Тальнівського районного суду від 20.12.2004 його було виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.101 КК України 1960 року, однак до цього часу не було відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, завдану при проведенні слідства та судового розгляду у відповідній кримінальній справі.

Колегія суддів приймає до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, завданої у ході досудового слідства у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.101 КК України 1960 року, вже були предметом судового розгляду.

Так, рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 08.06.2011 у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до УМВС України у Черкаській області, прокуратури Черкаської області та державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства, цей позов задоволено частково та стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_6, зокрема, моральну шкоду в сумі 200000,00 грн. У цій частині рішення районного суду залишено без змін згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2011.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди колегія суддів вважає правомірними.

При цьому колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що у даній справі такі вимоги обґрунтовано незаконним арештом квартири позивача, що, на думку апелянта, не свідчить про їх тотожність тим вимогам, які були предметом розгляду у цивільній справі в якій Христинівським районним судом 08.06.2011 ухвалено рішення, оскільки зі змісту позовної заяви ОСОБА_6 від 26.05.2015 (а.с.1-3) такого не вбачається

Одночасно колегія суддів не може погодитися з правильністю висновку суду першої інстанції про те, що в силу положень ч.1 ст.114 ЦПК України, якою встановлено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, позовні вимоги про зняття арешту з квартири, яка знаходить у м. Христинівка Черкаської області, мають розглядатися Христинівським районним судом, оскільки у даній цивільній справі мова йде про скасування арешту, накладеного на майно у ході провадження у кримінальній справі, а не про скасування арешту як про спосіб захисту цивільного права, зокрема, із визнанням права власності за особою на це майно, отже вказані вимоги має розглядати суд, який виносив відповідне рішення у кримінальній справі та повинен був вирішити питання про скасування накладеного арешту на майно при винесенні вироку по справі.

У зв'язку із викладеним мотивувальну частину ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 18.06.2015 слід змінити, вказавши про те, що у відкритті провадження за вимогою ОСОБА_6 про зняття арешту з квартири слід відмовити у зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, та роз'яснити ОСОБА_6 його право звернутися із відповідною заявою до суду, який постановив виправдувальний вирок у справі відносно ОСОБА_6 в порядку кримінального судочинства.

Згідно п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу -задовольнити частково.

Мотивувальну частину ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 18 червня 2015 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 в частині позовних вимог про зняття арешту з квартири та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства, - змінити, вказавши, що у відкритті провадження за вимогою ОСОБА_6 про зняття арешту з квартири слід відмовити у зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, та роз'яснити ОСОБА_6 його право звернутися із відповідною заявою до суду в порядку кримінального судочинства.

В решті ухвалу - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :