Провадження № 2/487/333/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2015 р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7

до Миколаївської міської ради, ОСОБА_9,

треті особи - адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради, комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», приватне підприємство «ЖЕК-10»,

про встановлення земельного сервітуту, зобов'язання до певних дій,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014р. позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять встановити сервітут користування земельною ділянкою, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_2, вздовж будинку АДРЕСА_1, зобов'язати відповідача ОСОБА_9 надавати їм право безперешкодного доступу від воріт двору до землі-сервітуту для проведення робіт по обслуговуванню житла, безперешкодно надавати їм можливість проведення поточних та капітальних ремонтів та прибрати від стіни їх будинку сміття, металобрухт та деревину, знести тимчасові споруди у вигляді навісів та сараїв, прибудованих до будинку, зобов'язати відповідача Миколаївську міську раду внести відомості встановленого сервітуту до Генерального плану забудови м.Миколаєва та до технічної документації ММБТІ, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що вони є власниками квартир у житловому будинку АДРЕСА_1, тильна стіна якого межує з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_9, останній перешкоджає позивачам у здійсненні необхідних робіт по обслуговуванню їх житла.

В судовому засіданні позивачі, їх представник вимоги позову підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; представник відповідача міськради - в частині покладання зобов'язань внесення відомостей про сервітут у документацію заперечила з підстав того, що підставою для внесення таких змін у документацію є судове рішення про встановлення сервітуту.

Інші учасники справи про час і місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку, до суду не з'явилися вдруге.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивачі є власниками квартир у житлового будинку АДРЕСА_1: ОСОБА_1, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - по 1/3 частки квартири №3 згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001р.; ОСОБА_2 - квартири №6 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.06.2010р.; ОСОБА_7 - квартири №8 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.08.2002р. і квартири №7 на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2005р.

Відповідач ОСОБА_9 є власником домоволодіння АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2004р. і рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.01.2008р. та користується земельною ділянкою при домоволодінні площею 0,0691га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Житловий будинок АДРЕСА_1 глухою капітальною стіною встановлював межу із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_9.

Між сусідами протягом тривалого часу виникають конфлікти з приводу суміжного землекористування та обслуговування розташованих на межі будівель, вирішити які сторони намагалися у суді.

За результатом розгляду позову ОСОБА_9 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про усунення перешкод, зобов'язання демонтажу самочинно улаштованих вікон в бік домоволодіння АДРЕСА_2 та зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про поновлення права, зобов'язання звільнити земельну ділянку біля стіни будинку АДРЕСА_1, дозволити облаштувати вимощення та сітку «рабицю», проводити ремонти стіни будинку, остаточно судовими рішеннями Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.06.2014р. та апеляційного суду Миколаївської області від 06.10.2014р. встановлена відсутність підстав для задоволення вимог обох сторін.

Відповідно до положень ст.402 ЦК України слідує, що земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки; у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Встановлено, що позивачі з вимогою або пропозицією щодо встановлення сервітуту до користувача земельної ділянки - відповідача не зверталися.

За такого, на даний час відсутні підстави для вирішення даного спору у судовому порядку, тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_9, треті особи - адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради, комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», приватне підприємство «ЖЕК-10», про встановлення земельного сервітуту, зобов'язання до певних дій - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова