Справа № 645/6074/14-ц
Провадження № 2/645/132/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Білобровій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності, 3-ті особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ :

30.07.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/ 4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На обґрунтування позову посилалася на те, що вказана квартира належить в рівних частинах на праві власності померлому ОСОБА_6, відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2001р. У визначений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом не в змозі оскільки правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачки ОСОБА_4, яка їх відмовляється надавати для оформлення спадщини позивачкою.

Відповідачка ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що в квартири АДРЕСА_1 вона проживає з 26.11.1993р., т.я. перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_5, 1994 р.народження, є їх спільною дитиною. Померлий ОСОБА_6 доводиться батьком ОСОБА_5 ОСОБА_6 в спірній квартирі фактично не мешкав з 1993р., т.я. переїхав до своєї співмешканки ОСОБА_2, комунальні послуги не сплачував. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_4 залишилася мешкати в квартирі разом з дитиною, за допомогою власних зусиль погашала заборгованість по комунальним платежам, несла витрати по приватизації квартири в 2001р. На підставі наведеного, ОСОБА_4 просила суд визнати за нею право власності на 1/ 4 частину квартири АДРЕСА_1, на яку заявлено позов з боку ОСОБА_2, в порядку набувальної давності.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечувала, зустрічні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що за життя ОСОБА_6 між ними була усна домовленість, що фактично в квартирі АДРЕСА_1 залишаються проживати ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_5, за це усі витрати по сплаті комунальних послуг в квартирі сплачує ОСОБА_4 Крім того, ОСОБА_6 запевнював її що в подальшому його частка залишиться онучці - ОСОБА_5 На підставі наведеного, вона заперечує проти визнання права власності на 1/ 4 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 за заповітом і вважає, що саме вона набула права власності на вказану частку в порядку набувальної давності.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Пояснив суду, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спірне майно в нотаріальному порядку, т.я. відповідачка ОСОБА_4 відмовляється надати нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, перешкоджає входу до квартири техніків для складання інвентарного плану, а крім того висуває власні вимоги на спірну частину квартири. Крім того, вказував, що положення ст.344 ЦК України, яка регулює порядок набуття права власності в порядку набувальної давності, передбачає добросовісне заволодіння чужим майном, в зв'язку з чим за відсутності згоди всіх співвласників цього майна заволодіння ОСОБА_4 1/ 4 частиною спірної квартири шляхом позбавлення на неї права іншого співвласника не може вважатися законним. Факт проживання ОСОБА_4 у квартирі не є підставою переходу до неї права власності на нерухоме майно за набувальною давністю і не свідчить про добросовісність заволодіння чужим нерухомим майном, посилання відповідачки на утримання квартири та оплату комунальних послуг свідчить лише про виконання нею обов'язків як співвласника та особи, яка користується житловим приміщення та споживає комунальні послуги.

ОСОБА_5 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися. Відповідач ОСОБА_5 надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 визнав в повному обсязі. Відповідачка ОСОБА_5 надала суду письмові заперечення проти позову ОСОБА_2, в яких зазначила, що приватний нотаріус ОСОБА_8 не повідомив належним чином її та її матір ОСОБА_4 про час та дату для надання оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, на підставі положень ч.2 ст.372 ЦК України просила зменшити частку ОСОБА_2 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с.7).

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.04.2001р. відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності належить відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_9 (після шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_4), ОСОБА_5, а також померлому ОСОБА_6 (а.с.8,30-33,74.140). Відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З врахуванням наведеного, суд зазначає, що після смерті ОСОБА_6 залишилася спадщина у вигляді 1/ 4 частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до даних Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 наявні дані про чинний заповіт померлого, посвідчений 05.08.2008р. приватним нотаріусом Харківского міського нотаріального округу ОСОБА_8, відповідно до якого все належне майно ОСОБА_6 заповідав позивачці ОСОБА_2 (а.с.82-83).

У визначений законом строк позивачка ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, у зв'язку з чим за №.12.2013р. зареєстровано спадкову справу спадкодавця ОСОБА_6 (а.с.81,84). Дані про звернення із відповідними заявами інших спадкоємців ОСОБА_6, які у відповідність до положень ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині, під час розгляду справи відсутні, відсутність таких осіб взагалі визнана обома сторонами.

Крім того встановлено, що на вимогу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 13.05.2014р. щодо надання правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 для оформлення спадкових прав ОСОБА_2 з боку ОСОБА_10 вказані документи надані не були та було висунуто заперечення та попередження про оскарження нотаріальних дій щодо оформлення спадкових прав ОСОБА_2 на підставі дублікатів правовстановлюючих документів. Внаслідок цього 24.07.2014р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову в видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41-42,85). З врахуванням наведеного, та приймаючи до уваги заперечення відповідачки ОСОБА_4 щодо спадкових прав ОСОБА_2, подання з її боку власного зустрічного позову на спірну частину спадкової квартири, суд вважає, що між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню в судовому порядку, та визнає за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/ 4 частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ч.1 ст.344 ЦК України особа. Яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, для визнання права власності на майно за набувальною давністю , як про це заявлено у зустрічному позові ОСОБА_4, необхідна ідеальна сукупність умов, передбачених ст.344 ЦК України: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Відповідно до ч.1 ст.390 ЦК України недобросовісним набувачем є особа, яка знала або могла знати , що вона володіє майном незаконно.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Законні підстави припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, передбачені ст.365 ЦК України.

Таким чином, за змістом ст.344 ЦК України, яка передбачає добросовісне заволодіння чужим майном, та за відсутності згоди всіх співвласників цього майна, заволодіння ОСОБА_4 1/ 4 частиною спірної квартири шляхом позбавлення на неї права іншого співвласника не може вважатися законним.

Посилання ОСОБА_4 як на підставу позбавлення права власності ОСОБА_6 на 1/ 4 частину спірної квартиру через його фактичну відмову від свого права власності, на думку суду, є безпідставними. Так судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 до часу смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1, із стабільною періодичністю відвідував вказане житлове приміщення, в якого за його згодою залишалася проживати його колишня невістка ОСОБА_4 та онука ОСОБА_5, а також теперішній чоловік ОСОБА_4 з неповнолітньою дитиною від нового шлюбу. Як пояснила сама відповідачка ОСОБА_4 за таких обставин з ОСОБА_6 ними була досягнута усна домовленість про сплату за рахунок коштів сім'ї відповідачки комунальних послуг за проживання в цьому житловому приміщенні, в тому числі за рахунок використання 50% пільги ОСОБА_6 по сплаті комунальних послуг. Крім того, як зазначалося судом вище 05.08.2008р. ОСОБА_6 розпорядився належним йому майном, склавши заповіт на користь ОСОБА_2, зазнаючи у заповіті місце свого проживання - адресу спірної квартири.

Факт проживання відповідачки ОСОБА_4 в спірній квартирі, не є підставою переходу до неї права власності на частину квартири ОСОБА_6 в порядку набувальної давності, а утримання квартири, оплата комунальних послуг є обов'язком відповідачки, як співвласника та особи, яка користується житловим приміщенням та споживає комунальні послуги.

З врахуванням наведеного вище, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна. Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. З врахуванням встановленої при вирішенні справи дійсної вартості спірної частини квартири 120937 грн. 75 коп. (483751грн. : 4 ) та встановленої Законом України «Про судовий збір» розміру ставок судового збору для позовних заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору 1209,37 грн. в рівних частинах стягуються з відповідачів на її користь, т.б. по 321,91 грн. з кожного. Недоплачена при поданні зустрічного позову сума судового збору 965,77 грн. (1209,37 -243,60) з відповідачки ОСОБА_4 стягується судом на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10-11, 209, 212-218, ЦПК України, ст.ст. 321, 344, 365, 390, 1216, 1220,1233,1268-1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/ 4 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір по 321 грн. 92 коп. з кожного.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності на 1/ 4 частину квартири АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір 965 грн. 77 коп.

Особи, які брали участь у справі, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -