Справа № 552/7600/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В поданій до суду заяві посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та зраду позивача. У зв'язку з цим протягом трьох років сторони проживають окремо. Протягом цього часу не намагалися відновити сімейні відносини. Сім'я перестала існувати давно. Тому просив шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечила. Зазначила, що хоча з позивачем вони в даний час проживають окремо, але сімейні стосунки протягом всього часу підтримували. На її думку примирення з позивачем є можливим. Тому просила надати максимальний термін на примирення.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом трьох років сторони проживають окремо. Про це зазначив в позовній заяві позивач. Дану обставину визнала і відповідач, хоча і посилалась, що протягом цього часу сімейні стосунки з позивачем підтримувались.

Зазначена позиція відповідача суперечить її ж поясненням про зраду позивача та підтримання ним стосунків з іншою жінкою.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд бере до уваги, що з дня звернення позивача з позовом до суду 28 листопада 2014 року і на час розгляду справи свого ставлення до предмету розгляду він не змінив, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказував, що позов підтримує (а.с.20).

Таким чином протягом тривалого часу намір позивача розірвати шлюб є незмінним.

З цього суд робить висновок про впевненість позивача в своєму бажанні шлюб розірвати.

Тому суд вважає, що надання терміну на примирення, як того просить відповідач, матиме формальний характер та лише призведе до затягування розгляду справи.

Крім того, суд бере до уваги пояснення відповідача про те, що і на даний час вони з позивачем проживають окремо. Але протягом часу на примирення позивач може одуматися та змінити своє ставлення до їхнього шлюбу.

Тобто в даному випадку відповідач замість застосування активних заходів до примирення має намір зайняти вичікуючу позицію з надією на зміну позивачем свого рішення.

Відповідно, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про надання терміну на примирення до задоволення не підлягає.

За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з його позову та заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я сторін по справі розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому, збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя.

Позов необхідно задовольнити, шлюб - розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_1, яка в шлюбі змінювала прізвище, в судовому засіданні не просила відновити її дошлюбне прізвище, у зв'язку з чим дане питання судом не вирішувалось.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач просить суд судові витрати покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання терміну на примирення подружжя - відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 серпня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 878, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2,

її - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

09.02.2015