Справа № 685/1226/14-ц
Провадження № 2/685/18/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

при секретарі Самойлюк Н.П.,

за участі позивача ОСОБА_1 та

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу, збільшену в ході судового розгляду, стягнути з ОСОБА_2 10819 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, яку він спричинив, пошкодивши вхідні двері його житлового будинку, а також 300 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок пошкодження вищезазначених дверей.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 21 липня 2014 р. його сусідка ОСОБА_3 вголос висловлювала в його адресу образливі відомості, провокуючи на сварку, однак на це не відреагував. В цей же день, близько 21 год., коли гнав корову з пасовиська, його гукнув ОСОБА_2, чоловік ОСОБА_3, який був п'яний, для того, щоб «поговорити». При цьому з його інтонації вбачалося, що він мав намір його побити, тому перегородився від ОСОБА_2 своїм велосипедом. Побачивши, що з двору вийшла ОСОБА_3, яка також перебувала в стані сп'яніння, тому штовхнув свого велосипеда на ОСОБА_2 та втік до себе у двір. За ним побіг ОСОБА_2, тому разом із своєю дружиною закрилися у будинку, після чого ОСОБА_2 почав великим каменем бити по вхідних дверях у їх будинку, тому відкрили двері і впустили його в будинок. Після цього ОСОБА_2 на вулиці взяв інший камінь та почав ним бити велосипед.

Зазначив, що пошкоджені двері були заляпані кров'ю ОСОБА_2, оскільки в нього йшла з носа кров.

Внаслідок цих дій відповідача вхідні двері, вартість яких на даний час становить 10819 грн., виявилися пошкодженими та не закриваються.

Відповідач ОСОБА_2 позовних вимог не визнав та пояснив, що 21 липня 2014 р. близько 21 год. приїхав додому з роботи, та побачив, що дружина ОСОБА_3 плаче, разом з нею на подвір'ї перебували дві дівчини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким дружина підшивала одяг. Дружина пояснила, що її обзивав нецензурними словами їх сусід ОСОБА_1

В цей час ОСОБА_1 йшов по вулиці, тому вийшов до нього, щоб з'ясувати причини сварки з дружиною. ОСОБА_1 на вулиці його обізвав нецензурно та забіг у двір, після чого повернувся з лопатою, якою вдарив його (відповідача) по голові, від чого пішла кров. На вулицю вибігли дружина і дівчата та забрали у двір, після чого з двору не виходив.

Відповідач зазначив, що дверей позивача не пошкоджував, вважає, що їх могли пошкодити і інші особи, оскільки ОСОБА_1 з багатьма має неприязні відносини, зокрема, не розрахувався з майстрами за виконані роботи по перекриттю даху, а також за виготовлення внутрішніх дверей у будинку.

ОСОБА_2 не виключає, що кров, яка виявилася на дверях будинку ОСОБА_1, може належати йому, так як кров могла бути на лопаті, якою той його ударив, крім того, це може бути кров'ю домашніх тварин та птиці, яку утримує позивач.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім відшкодування шкоди незалежно від вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім встановлених законодавством випадків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідок ОСОБА_6, 1962 р. народження, дружина позивача, пояснила, що закрилися з чоловіком у будинку, коли побачили, як ОСОБА_2 біг до них з каменем. З вікна бачила, як ОСОБА_2 бив каменем по дверях, потім почав тягти за дверну ручку, увірвався в будинок, був з розбитим носом. Вийшовши на вулицю, побачили, що там стояла ОСОБА_3 з каменем у руках. Також вони з чоловіком бачили, як ОСОБА_2 бив каменем велосипед.

Свідок ОСОБА_7, 1992 р. народження, пояснив, що працює дільничним інспектором міліції Теофіпольського РВ УМВС України в Хмельницькій області і в складі слідчо-оперативної групи виїжджав близько 22 год. 21 липня 2014 р. за викликом дружини позивача ОСОБА_6 по телефону «102» про те, що ОСОБА_2 обзиває її чоловіка. Під час виїзду ОСОБА_2 не бачив, спілкувався з його дружиною ОСОБА_3 Зі слів ОСОБА_1 дізнався, що під час конфлікту з сусідом ОСОБА_2 останній кинув у двері позивача камінь.

Свідок ОСОБА_8, 1981 р. народження, пояснив, що працює на посаді старшого дільничного інспектора міліції Теофіпольського РВ УМВС України в Хмельницькій області, 22 липня 2014 р. був на подвір'ї ОСОБА_1 та бачив ушкодження на дверях, які, зі слів ОСОБА_1, вчинив ОСОБА_2 Зазначив, що кримінальне провадження не було порушено, за даним фактом був висновок про відсутність складу злочину.

Свідок ОСОБА_4, 1982 р. народження, пояснила, що разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 перебували на подвір'ї їх спільної знайомої ОСОБА_3, яка підшивала штани для неї (ОСОБА_4), разом з ними на подвір'ї був ОСОБА_2 В цей час йшов сусід ОСОБА_1, до якого на вулицю вийшов ОСОБА_2 та запитав, чому той обзиває та принижує його дружину ОСОБА_3, після чого вони почали один одного обзивати, ОСОБА_1 почав також обзивати та ображати і їх, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почалося шарпання за одяг. Після чого ОСОБА_1 кинув велосипед та побіг до себе у двір, відразу ж повернувся з лопатою, якою вдарив ОСОБА_2 по голові. В нього пішла кров, тому забігла до хати за рушником і разом з ОСОБА_5 допомогли ОСОБА_2 зайти у двір.

Зазначила, що не бачила, щоб ОСОБА_2 заходив у двір ОСОБА_1, так як після отриманого удару з двору не виходив, пізніше приїхали працівники міліції.

Свідок ОСОБА_5, 1990 р. народження, дала покази, аналогічні показам ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3, 1968 р. народження, цивільна дружина відповідача, пояснила, що 21 липня 2014 р. підшивала штани її знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та разом з ними перебувала на подвір'ї свого будинку. Проїжджаючий на велосипеді ОСОБА_1 почав обзивати її та присутніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нецензурними словами, тому поскаржилася чоловікові ОСОБА_2, коли той прийшов додому. Між чоловіком та сусідом, який повертався з пасовиська, виникла сварка, коли чоловік хотів з'ясувати причини такої поведінки, яка закінчилася нанесенням удару лопатою ОСОБА_1 по голові чоловіку. Зазначила, що ні вона, ні чоловік у двір позивача не заходили, хто пошкодив двері, вона не знає.

Таким чином, в ході судового розгляду було встановлено, що родини ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які проживають в двоквартирному будинку на АДРЕСА_1, тривалий час конфліктують між собою через спір щодо належності будинку, що підтвердили допитані ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, а також свідок ОСОБА_4, яка також раніше проживала по сусідству з ними.

Показання відповідача та його дружини ОСОБА_9 підтверджені показами двох свідків - очевидців події ОСОБА_4 та ОСОБА_5, покази яких, надані в ході судового розгляду, відповідають показам, наданим працівникам міліції відразу ж після події.

Позивач та його дружина ОСОБА_6 зазначили, що ними надано до суду копії усіх документів, які вони зробити з матеріалів міліцейської перевірки щодо пошкодження дверей, однак докази щодо наявності пошкоджень дверей станом на день події, зокрема, протокол їх огляду, відсутній.

Всі допитані очевидці події не зазначили осіб, які могли б бачити або чути про обставини цієї події для їх допиту в якості свідків.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, що саме відповідачем вчинено пошкодження дверей його будинку, і дані пошкодження позбавляють можливості використовувати їх за призначенням.

Надані позивачем та його дружиною ОСОБА_6 показання висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Самойлович А.П.