АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1035/2014 Головуючий в 1 інстанції - Мальцев Д.О.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Осмолович В.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс Фінанс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Восход», про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 39/248-1 від 03.04.2014р.

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс Фінанс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Восход», про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 39/248-1 від 03.04.2014р.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд не повно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 22 грудня 2009 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Восход» було укладено договір кредиту № 20-1327/2-1. Відповідно до умов договору, банк надав ТОВ «Восход» кредит в розмірі 446300000 грн., строком до 01.01.2013 року зі сплатою процентів (а/с 8-14).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 20-1328/3-1 від 22.12.2009 року (а/с 23-26).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, 03.04.2014 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Авіс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 39/248-1 (а/с 27).

Відповідно до п.1.1. договору відступлення прав вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив новому іпотекодержателю ТОВ «Авіс Фінанс» право вимоги із застереженням про задоволення вимог іпотекодердателя № 20-1328/3-1 від 22.12.2009 року, який забезпечує виконання ТОВ «Восход» умов кредитного договору разом із договорами про внесення змін до кредитного договору, що укладений між первісним іпотекодержателем та боржником.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивачка, зокрема, посилалася на те, що договір про відступлення права вимоги № 39/248-1 має бути визнаний недійсним, як такий, що не відповідає вимогам закону та порушує права та законні інтереси позивача; що лише банк або інша фінансова установа може бути кредитодавцем за кредитним договором; що відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні не може бути змінений якщо це не встановлено законом або договором, а тому, недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину.

Належних і допустимих доказів на підтвердження цих доводів апеляційної скарги суду не надано.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. При цьому, згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Натомість, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст. 520 ЦК України).

Таким чином, законом визначено підстави та осіб, згода яких необхідна для належного вчинення правочину щодо заміни сторони у зобов'язанні.

Згідно ст. 514 ЦК України до основного кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходи цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, статтею 24 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог, оскільки, заміна кредитора в основному зобов'язанні не робить недійсним правочин, яким воно (зобов'язання) врегульоване, так як наслідок, не впливає на дійсність забезпечувального зобов'язання та правочину, пов'язаному з відступленням прав обтяжувала новому кредитору.

Суд повно з»ясував обставини справи, дав належної оцінки доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: