Справа № 337/2118/14-ц
Провадження № 6/337/17/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі подання державного виконавця Головного Управління юстиції у Запорізькій області Хортицького ВДВС Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них судовими рішеннями,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ Дениско С.В. звернувся з поданням до суду, яке погоджено з начальником Відділу ДВС ЗМУЮ Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 вказавши, що на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 44294585 з примусового виконання виконавчого листа № 2/337/1006/2014 виданого 04.06.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 16789 грн. 75 коп. 07.08.2014 року державним виконавцем Дениско С.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка надіслана боржнику для відома. Станом на 20.01.2015 року заборгованість за виконавчим провадженням не погашена. Боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує. Просить тимчасово обмежити боржнику у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали подання, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ Дениско С.В. знаходиться виконавче провадження № 44294585 з примусового виконання виконавчого листа № 2/337/1006/2014 виданого 04.06.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 16789 грн. 75 коп.

Відповідно до довідки адресно - довідкового підрозділу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48).

Згідно ст. 6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5 цієї статті).

Згідно з ч. 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 при наявності обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а саме якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово затримано або вилучено службовою особою контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати наявність обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України.

Згідно ст. 1 Закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, отже термін відмови відповідачу у виїзді за межі України спливає після повного завершення судового провадження у справі, включаючи повне виконання рішення суду.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до Узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховним Судом України від 01.02.2013 року за змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Враховуючи вищевикладене вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, а ЦПК України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" Конституцією України, п. 8 ст. 19 Закону України "Про державну прикордонну службу України, ст. 1 Закону "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону "Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України", ч.8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ Дениско С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Г.Є. Гнатик