КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3216/15-ц
Провадження № 2/488/1579/15 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.12.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Лебеденко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, третя особа: Державний нотаріальний архів Миколаївської області, -

Встановив:

В липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, укладеного між нею та відповідачем 01.12.2004 року, та посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4

В обґрунтування позову позивач вказала, що відповідно до умов укладеного між ними договору вона передала у власність відповідачу належний їй житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею 62.00 кв.м, у тому числі житловою площею 40.90 кв.м і земельну ділянку площею 1 000 кв.м по вулиці Леваневського, 36 в м. Миколаєві, а відповідач взяв на себе зобовязання забезпечувати її довічно продуктами харчування, одягом, здійснювати за нею догляд, надавати їй необхідну допомогу. Натомість, відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обовязків за договором.

Через незгоду відповідача ОСОБА_3 в добровільному порядку розірвати договір, позивач була змушена звернутись до суду із вказаним договором.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Представник позивача надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач також надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа Державний нотаріальний архів Миколаївської області до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, своїх заперечень проти задоволення позову не надала.

Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є непрацездатною за віком особою, є одинокою, проживає одна, та не має дітей та чоловіка. 01.12.2004 року вона та відповідач ОСОБА_3 уклали договір довічного утримання, який посвідчила приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.8-9).

Відповідно до п.1 договору, позивач передала у власність відповідачу належний їй на праві власності житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею 62.00 кв.м, і земельну ділянку площею 1 000 кв.м. по вулиці Леваневського, 36 в м. Миколаєві, а відповідач ОСОБА_3 зобов'язався надати їй довічне матеріальне забезпечення, детальний опис якого викладений у п. 10 цього договору.

Свої обов'язки за договором довічного утримання позивач виконала у повному обсязі, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 02.12.2004 року.

В свою чергу відповідач не виконував належним чином свої обов'язки, що були передбачені п.10 договору, зокрема, не забезпечував позивачку щоденним триразовим калорійним харчуванням та придатним для носіння одягом та взуттям, не здійснював догляд та не надавав необхідну допомогу і побутові послуги тощо.

Неналежне виконання відповідачем своїх обовязків за договором підтверджується його заявою про визнання позову.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачами своїх обовязків, незалежно від їх вини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при подачі даного позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 744-756 ЦК України, ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158;214-215, ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, який був укладений 01.12.2004 року між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони, та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстр. № 3647, і зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстр. № 8529733.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.І. Селіщева