Справа № 369/9506/13-ц
Провадження № 2-к/369/2/15
УХВАЛА

Іменем України

25.03.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року заявник ОСОБА_1 акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2" звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, посилаючись на те, що 16 січня 2013 року Високоповажним суддею Куком у Високому Суді Правосуддя у Лондоні було винесено Наказ про накладення арешту у справі між банком та боржниками ОСОБА_3, ОСОБА_1 акціонерним товариством «Одеський портовий холодильник», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бауман Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Декорт», Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Лайн», ОСОБА_1 акціонерним товариством «Київрічпорт», Товариством з обмеженою відповідальністю «Пента», Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінбіас Фарма», Товариством з обмеженою відповідальністю «Онко Дженерікс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-2007», Товариством з обмеженою відповідальністю «Роялті Холдінг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Директ Інвестмент», ОСОБА_1 акціонерним товариством «Броварський завод пластмас» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Менеджмент». Зазначений Наказ було скріплено печаткою Високого Суду Правосуддя 17 січня 2013 року.

Відповідно до п. 1 Наказу він поширюється на боржників ОСОБА_3, компанію "RIGHPORT TRADE LIMITED", компанію"SIMEX PROJECTS LIMITED" та компанію "SWEDLUX TRADING LIMITED". Разом з тим, на додаток до вказаного Наказу та без обмеження його дії, 02 травня 2013 року Високоповажним суддею Філдом Високий суд Правосуддя (Відділення Суду ОСОБА_4; Комерційний Суд) було видано ще один Наказ у даній справі про накладення арешту та скріплено печаткою Високого Суду Правосуддя 03 травня 2013 року, і його дія поширюється на ПАТ "Одеський портовий холодильник", ТОВ "Бауман Трейд", ТОВ "Декорт", ТОВ "Офіс Лайн", ПАТ "Київрічпорт", ТОВ "Пента", ТОВ "Сінбіас Фарма", ТОВ "Онко Дженерікс", ТОВ "Інтербуд-2007", ТОВ "Роялті Холдінг", ТОВ "Директ Інвестмент", ПАТ "Броварський завод пластмас", ТОВ "Актив Менеджмент", компанію "IVEX INC. ", компанію "PELHAM SALES COMPANY LIMITED", компанію "CITILINK DISTRIBUTION LIMITED", компанію "CASCADE VENTURES LIMITED", компанію "UNITED OVERSEAS SALES CORPORATION", компанію "IMMODAL COMPANY LIMITED", компанію "LUXSMILE WORLDWIDE CORP.", компанію "DENVER TECHNOLOGIES INC ", компанію "DAVIDSON DISTRIBUTION LLC", компанію "CARLSBAD ENTERPRISES LIMITED", компанію "PEAK UNITED GROUP LIMITED", компанію "HOLDSTARE COMMERCE INC". В подальшому, Наказом Його честі судді Макі Високий Суд Правосуддя (Відділення Суду ОСОБА_4; Комерційний Суд) від 26 червня 2013 року, скріпленим печаткою суду у той же день, було дозволено примусове виконання обох Наказів щодо усіх відповідачів на території України.

У зв'язку з викладеним заявник просив суд надати дозвіл на виконання Наказу Високого Суду Правосуддя у Лондоні від 16 січня 2013 року в частині, що стосується ОСОБА_3; надати дозвіл на виконання Наказу Високого Суду Правосуддя у Лондоні від 02 травня 2013 року в частині, що стосується ПАТ "Одеський портовий холодильник", ТОВ "Бауман Трейд", ТОВ "Декорт", ТОВ "Офіс Лайн", ПАТ " Київський річковий порт ", ТОВ "Пента", ТОВ "Сінбас Фарма" , ТОВ "Онко Дженерікс", ТОВ "Інтербуд-2007", ТОВ "Роялті Холдінг", ТОВ "Директ Інвестмент", ПАТ "Броварський завод пластмас", ТОВ "Актив Менеджмент".

Представники заявника ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" у судовому засіданні клопотання підтримали, та просили його задовольнити.

Представник ПАТ «Одеський портовий холодильник» в судовому засіданні клопотання не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Представник ТОВ «Бауман Трейд» в судовому засіданні клопотання не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Представник ПАТ «Броварський завод пластмас» в судовому засіданні клопотання не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до перекладу з англійської мови на українську мову від 07 серпня 2013 року перекладача Монтегудо ОСОБА_5, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2529, 16 січня 2013 р. Високоповажним суддею Куком у Високому Суді Правосуддя (Відділення Суду ОСОБА_4; Комерційний Суд) у Лондоні (Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії) було винесено Наказ про накладення арешту ("Freezing Order") у справі (реєстраційний номер 57) між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3, ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ХОЛОДИЛЬНИК» (ODESKYI PORTOVYI HOLODYLNYK PJSC), ТОВ «БАУМАН ТРЕЙД» (BAUMAN TRADE LLC), ТОВ «ДЕКОРТ» (DECORT LLC), ТОВ «ОФІС ЛАЙН» (OFFICE LINE LLC), ПАТ «КИЇВРІЧПОРТ» (KYIVRICHPORT PJSC), ТОВ «ПЕНТА» (PENTA LLC), ТОВ «СІНБІАС ФАРМА» (SYNBIAS PHARMA LLC), ТОВ «ОНКО ДЖЕНЕРІКС» (ONCO GENERICS LLC), ТОВ «ІНТЕРБУД-2007» (INTERBUD-2007 LLC), ТОВ «РОЯЛТІ ХОЛДІНГ» (ROYALTY HOLDING LLC), ТОВ «ДИРЕКТ ІНВЕСТМЕНТ» (DYRECT INVESTMENT LLC), ПАТ «БРОВАРСЬКИЙ ЗАВОД ПЛАСТМАС» (BROVARSKY ZAVOD PLASTMASS PJSC), ТОВ «АКТИВ МЕНЕДЖМЕНТ» (ACTYV MENEGEMENT LLC).

Зазначений Наказ від 16 січня 2013 року було скріплено печаткою Високого Суду Правосуддя (Суд з господарських питань та адміралтейства) 17 січня 2013 року. Оригінал зазначеного Наказу від 16 січня 2013 року англійською мовою містить Апостиль від 24 липня 2013 року № J722626 на виконання вимог Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року.

Згідно з п. 1 Наказу від 16 січня 2013 року передбачено, що даний Наказ поширюється на ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 Наказу від 16 січня 2013 року до дати повторного розгляду або винесення наступного наказу боржникам було заборонено: 1) переміщувати за межі Уельсу своє майно вартістю до 80 мільйонів доларів США; 2) у межах або за межами Англії та Уельсу будь-яким чином відчужувати будь-яке своє майно зазначеної вартості, укладати угоди щодо нього або сприяти зменшенню його вартості; 3) по відношенню до ОСОБА_3, та без обмежень щодо тієї частини наказу, що стосується компанії "RIGHPORT TRADE LIMITED", компанії "SIMEX PROJECTS LIMITED" та компанії "SWEDLUX TRADING LIMITED", домагатися або сприяти одній з компаній, зазначених у Додатку 2 до цього наказу, у відчуженні будь-якого майна, яким вони володіють або яке вони контролюють, укладенні угод щодо такого майна або зменшення його вартості, крім випадків здійснення звичайної господарської діяльності; або домагатися чи сприяти укладенню ними угод або прийняттю на себе зобов'язань, крім здійснення звичайної господарської діяльності.

Пуктом 8 Наказу від 16 січня 2013 року визначено, що накладена заборона поширюється, зокрема, на наступні об'єкти. Так, щодо боржника ОСОБА_3: майно, вказане у Додатку 1 до Наказу, а також чиста виручка після погашення іпотечного кредиту, якщо який-небудь об`єкт нерухомого майна був уже проданий; будь-які та всі частки участі, права та інтереси в компаніях, зазначених у Додатку 2 до наказу; будь-які грошові кошти на будь-якому рахунку в будь-якому банку або в іншій фінансовій організації, на ім`я ОСОБА_3, або до яких він має доступ, як на його ім`я, так і не на його ім`я; будь-які інтереси в будь-якому трасті, аншальті або подібній організації, у тому числі будь-які інтереси, які можуть виникати в силу здійснення будь-якого повноваження щодо розпорядження майном, дискреційного повноваження або з інших підстав, щодо яких ОСОБА_3 є або може бути бенефіціаром, в тому числі дискреційним бенефіціаром. Щодо боржників компанії "RIGHPORT TRADE LIMITED", компанії "SIMEX PROJECTS LIMITED" та компанії "SWEDLUX TRADING LIMITED": будь-які і всі частки участі, права та інтереси у ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ХОЛОДИЛЬНИК» (ODESKYI PORTOVYI HOLODYLNYK PJSC); будь-які грошові кошти на будь-якому рахунку в будь-якому банку або в іншій фінансовій організації на ім`я боржників, до яких вони або хто-небудь з них має доступ, як на їх ім`я і не на їх ім`я; будь-які інтереси за будь-якими договорами про траст, аншальт або схожу організацію, включаючи будь-який інтерес, який може виникати в силу здійснення будь-якого повноваження щодо розпорядження майном, дискреційного повноваження або з інших підстав, щодо якого боржники є або можуть бути бенефіціарами, в тому числі дискреційними бенефіціарами.

У Додатку 1 до Наказу від 16 січня 2013 року вказано перелік майна ОСОБА_3 на яке, зокрема, поширюється відповідна заборона, а саме: 1) квартири № 34, № 35 та № 36 за адресою: вул. Малопідвальна, 21/8 у м. Києві; 2) земельні ділянки у с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області; 3) нерухомість у с. Білогордка Києво-Святошинського району Київської області; 4) автомобіль Lexus LC 460L.

Згідно з перекладом з англійської мови на українську мову від 07 серпня 2013 року перекладача Монтегудо ОСОБА_5В, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2534, Наказом Високоповажного судді Флокса (Високий Суд Правосуддя (Відділення Суду ОСОБА_4; Комерційний Суд) від 01 лютого 2013 року (наказ скріплено печаткою суду від 05 лютого 2013 року, його оригінал англійською мовою містить Апостиль від 24 липня 2013 року № J722639 на виконання вимог Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року) дію Наказу щодо ОСОБА_3 було за згодою Головного і Молодшого адвокатів заявника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», та Головного і Молодшого адвокатів ОСОБА_3, було продовжено до винесення подальших розпоряджень.

Зважаючи на переклад з англійської мови на українську мову від 07 серпня 2013 року перекладача Монтегудо ОСОБА_5В, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2543, на додаток до вказаного Наказу та без обмеження його дії, 02 травня 2013 року Високоповажним суддею Філдом (Високий суд Правосуддя (Відділення Суду ОСОБА_4; Комерційний Суд) було видано ще один Наказ у даній справі про накладення арешту ("Freezing order"). Даний наказ від 02 травня 2013 року було скріплено печаткою Високого Суду Правосуддя (Суд з господарських питань та адміралтейства) 03 травня 2013 року, його оригінал англійською мовою містить Апостиль від 24 липня 2013 року № J722613 відповідно до вимог Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року.

Пунктом 1 Наказу від 02 травня 2013 року передбачено, що даний Наказ поширюється на ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ХОЛОДИЛЬНИК» (ODESKYI PORTOVYI HOLODYLNYK PJSC), ТОВ «БАУМАН ТРЕЙД» (BAUMAN TRADE LLC), ТОВ «ДЕКОРТ» (DECORT LLC), ТОВ «ОФІС ЛАЙН» (OFFICE LINE LLC), ПАТ «КИЇВРІЧПОРТ» (KYIVRICHPORT PJSC), ТОВ «ПЕНТА» (PENTA LLC), ТОВ «СІНБІАС ФАРМА» (SYNBIAS PHARMA LLC), ТОВ «ОНКО ДЖЕНЕРІКС» (ONCO GENERICS LLC), ТОВ «ІНТЕРБУД-2007» (INTERBUD-2007 LLC), ТОВ «РОЯЛТІ ХОЛДІНГ» (ROYALTY HOLDING LLC), ТОВ «ДИРЕКТ ІНВЕСТМЕНТ» (DYRECT INVESTMENT LLC), ПАТ «БРОВАРСЬКИЙ ЗАВОД ПЛАСТМАС» (BROVARSKY ZAVOD PLASTMASS PJSC), ТОВ «АКТИВ МЕНЕДЖМЕНТ» (ACTYV MENEGEMENT LLC).

Відповідно до п. 6 Наказу від 02 травня 2013 року до настання повторного слухання з викликом боржників або до видачі додаткового наказу суду, відповідач не повинен: виводити активи за межі Англії та Уельсу та мають обсяг до 80 мільйонів доларів США; або у жодний спосіб відчужувати будь-які свої активи, що мають значний обсяг, укладати з ними операції або зменшувати їх вартість незалежно від того, чи перебувають вони за межами Англії та Уельсу, чи ні.

За вимогами п. 7 Наказу від 02 травня 2013 року дія п. 6 розповсюджується на всі активи боржників, як на зареєстровані, так і на незареєстровані на їх власне ім`я, на ті, що перебувають і в одноосібній, і в спільній власності, та на ті, у яких вони мають частку на основі закону, на правах бенефіціарного володіння або на інших підставах. У контексті цього Наказу активи боржників включають в себе будь-який актив, щодо якого вони мають право, пряме або опосередковане, на його відчуження або укладення операцій з ним у такий спосіб, начебто він є його власністю. Боржники вважаються такими, що мають зазначене право, якщо третя сторона володіє цим активом або здійснює контроль над ним згідно з безпосередніми або опосередкованими вказівками боржників.

Згідно з п. 8 Наказу від 02 травня 2013 року зазначена вище заборона розповсюджується на активи, зокрема, в тому, що стосується усіх боржників, тобто ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ХОЛОДИЛЬНИК» (ODESKYI PORTOVYI HOLODYLNYK PJSC), ТОВ «БАУМАН ТРЕЙД» (BAUMAN TRADE LLC), ТОВ «ДЕКОРТ» (DECORT LLC), ТОВ «ОФІС ЛАЙН» (OFFICE LINE LLC), ПАТ «КИЇВРІЧПОРТ» (KYIVRICHPORT PJSC), ТОВ «ПЕНТА» (PENTA LLC), ТОВ «СІНБІАС ФАРМА» (SYNBIAS PHARMA LLC), ТОВ «ОНКО ДЖЕНЕРІКС» (ONCO GENERICS LLC), ТОВ «ІНТЕРБУД-2007» (INTERBUD-2007 LLC), ТОВ «РОЯЛТІ ХОЛДІНГ» (ROYALTY HOLDING LLC), ТОВ «ДИРЕКТ ІНВЕСТМЕНТ» (DYRECT INVESTMENT LLC), ПАТ «БРОВАРСЬКИЙ ЗАВОД ПЛАСТМАС» (BROVARSKY ZAVOD PLASTMASS PJSC), ТОВ «АКТИВ МЕНЕДЖМЕНТ» (ACTYV MENEGEMENT LLC): майно та активи бізнесу боржників або грошові кошти від продажу будь-яких з них, якщо цей продаж відбувся; будь-які грошові кошти на будь-якому рахунку в банку або в іншій фінансовій установі, відкритому на ім`я боржників, або до якого вони мають доступ, незалежно від того, відкритий цей рахунок на їх ім`я, чи ні; будь-яка частка в довірчому управлінні, в організації без акцій (комерційній чи некомерційній) типу «anstalt», або в аналогічній структурі, включаючи будь-яку частку, яка може виникнути на підставі здійснення будь-якого права на розпорядження майном, права на прийняття рішень на власний розсуд або на інших підставах, незалежно від способу, в якій боржники є або можуть бути їх бенфіціаром, в тому числі дискреційним бенефіціаром; щодо ПАТ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ХОЛОДИЛЬНИК» (ODESKYI PORTOVYI HOLODYLNYK PJSC), то його майно, завод і обладнання, розташовані за адресою: Україна, м. Одеса, Митна площа, 1-В та вул. Локомотивна, 28; щодо ПАТ «КИЇВРІЧПОРТ» (KYIVRICHPORT PJSC), то це будь-яка земельна ділянка, майно, завод і обладнання, на його ім`я, розташовані на Київському річковому вокзалі, та прибуток, отриманий від будь-яких договорів оренди та інших контрактів, у яких він є стороною, і які стосуються Київського річкового вокзалу; щодо ТОВ «СІНБІАС ФАРМА» (SYNBIAS PHARMA LLC) - заводи з виробництва активних фармацевтичних інгредієнтів (API) та з біотехнологічного виробництва, загальною площею 5 500 кв.м, розташовані за адресою: м. Донецьк, вул. Кріпильщиків, 181, об`єкт з виробництва активних фармацевтичних інгредієнтів (API) та науково-дослідні лабораторії, загальною площею 900 кв.м, розташовані за адресою: м. Донецьк, вул. Люксембург, 70; та завод з виробництва ін'єкційних лікарських засобів, що перебуває на стадії будівництва, загальною площею 7 500 кв.м, розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Баумана, 2-а; щодо ТОВ «ІНТЕРБУД-2007» (INTERBUD-2007 LLC) його акції, права та частки в компанії ПАТ «КИЇВРІЧПОРТ» (KYIVRICHPORT PJSC); в тому, що стосується ТОВ «АКТИВ МЕНЕДЖМЕНТ» (ACTYV MENEGEMENT LLC) його акції, права та частки в компанії ПАТ «БРОВАРСЬКИЙ ЗАВОД ПЛАСТМАС» (BROVARSKY ZAVOD PLASTMASS PJSC).

На підставі перекладу з англійської мови на українську мову від 07.08.2013 року перекладача Монтегудо ОСОБА_5, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2538, суду зрозуміло, що Наказом Його честі судді Макі (Високий Суд Правосуддя (Відділення Суду ОСОБА_4; Комерційний Суд) від 23 травня 2013 року (наказ скріплено печаткою суду у той же день, його оригінал англійською мовою містить Апостиль від 24 липня 2013 року № J22618 відповідно до Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року) дію Наказу щодо боржників ПАТ "Одеський портовий холодильник", ТОВ "Бауман Трейд", ТОВ "Декорт", ТОВ "Офіс Лайн", ПАТ "Київрічпорт", ТОВ "Пента", ТОВ "Сінбіас Фарма", ТОВ "Онко Дженерікс", ТОВ "Інтербуд-2007", ТОВ "Роялті Холдінг", ТОВ "Директ Інвестмент", ПАТ "Броварський завод пластмас", ТОВ "Актив Менеджмент", компанію "IVEX INC. ", компанію "PELHAM SALES COMPANY LIMITED", компанію "CITILINK DISTRIBUTION LIMITED", компанію "CASCADE VENTURES LIMITED", компанію "UNITED OVERSEAS SALES CORPORATION", компанію "IMMODAL COMPANY LIMITED", компанію "LUXSMILE WORLDWIDE CORP.", компанію "DENVER TECHNOLOGIES INC ", компанію "DAVIDSON DISTRIBUTION LLC", компанію "CARLSBAD ENTERPRISES LIMITED", компанію "PEAK UNITED GROUP LIMITED", компанію "HOLDSTARE COMMERCE INC" було продовжено до винесення подальших розпоряджень. Також у даному Наказі від 23 травня 2013 року зазначено, що слухання щодо всесвітнього наказу про накладення арешту на майно ПАТ "Одеський портовий холодильник", ТОВ "Бауман Трейд", ТОВ "Декорт", ТОВ "Офіс Лайн", ПАТ "Київрічпорт", ТОВ "Пента", ТОВ "Сінбіас Фарма", ТОВ "Онко Дженерікс", ТОВ "Інтербуд-2007", ТОВ "Роялті Холдінг", ТОВ "Директ Інвестмент", ПАТ "Броварський завод пластмас", ТОВ "Актив Менеджмент", компанію "IVEX INC. ", компанію "PELHAM SALES COMPANY LIMITED", компанію "CITILINK DISTRIBUTION LIMITED", компанію "CASCADE VENTURES LIMITED", компанію "UNITED OVERSEAS SALES CORPORATION", компанію "IMMODAL COMPANY LIMITED", компанію "LUXSMILE WORLDWIDE CORP.", компанію "DENVER TECHNOLOGIES INC ", компанію "DAVIDSON DISTRIBUTION LLC", компанію "CARLSBAD ENTERPRISES LIMITED", компанію "PEAK UNITED GROUP LIMITED", компанію "HOLDSTARE COMMERCE INC" Його честю суддею Філдом 02 травня 2013 року відбулося з викликом сторін.

Відповідно до перекладу з англійської мови на українську мову від 07 серпня 2013 року перекладача Монтегудо ОСОБА_5, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2531, Наказом Його честі судді Макі (Високий Суд Правосуддя (Відділення Суду ОСОБА_4; Комерційний Суд) від 26 червня 2013 року (наказ скріплено печаткою суду у той же день, його оригінал англійською мовою містить Апостиль від 24 липня 2013 року № J22631 відповідно до Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року) було дозволено примусове виконання обох Наказів на території України щодо усіх боржників, а саме ОСОБА_3, компанії "RIGHPORT TRADE LIMITED", компанії "SIMEX PROJECTS LIMITED", компанії "SWEDLUX TRADING LIMITED, "ПАТ "Одеський портовий холодильник", ТОВ "Бауман Трейд", ТОВ "Декорт", ТОВ "Офіс Лайн", ПАТ "Київрічпорт", ТОВ "Пента", ТОВ "Сінбіас Фарма", ТОВ "Онко Дженерікс", ТОВ "Інтербуд-2007", ТОВ "Роялті Холдінг", ТОВ "Директ Інвестмент", ПАТ "Броварський завод пластмас", ТОВ "Актив Менеджмент", компанію "IVEX INC. ", компанію "PELHAM SALES COMPANY LIMITED", компанію "CITILINK DISTRIBUTION LIMITED", компанію "CASCADE VENTURES LIMITED", компанію "UNITED OVERSEAS SALES CORPORATION", компанію "IMMODAL COMPANY LIMITED", компанію "LUXSMILE WORLDWIDE CORP.", компанію "DENVER TECHNOLOGIES INC ", компанію "DAVIDSON DISTRIBUTION LLC", компанію "CARLSBAD ENTERPRISES LIMITED", компанію "PEAK UNITED GROUP LIMITED", компанію "HOLDSTARE COMMERCE INC".

Згідно з перекладом з англійської мови на українську мову від 07 серпня 2013 року перекладача Монтегудо ОСОБА_5, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6В за реєстровим № 2524, ОСОБА_7 Девидсон Стюарт, який з огляду на офіційний та публічний виклад його біографії має право виступати експертом у галузі права Об'єднаного Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, склав експертний висновок стосовно дат набуття чинності Наказів Високого Суду правосуддя, про які йде мова в клопотанні ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2", з точки зору англійського права. Оригінал вказаного експертного висновку англійською мовою містить Апостиль від 08 серпня 2013 року № J701664, що відповідає вимогам Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року. Зі змісту вказаного експертного висновку вбачається, що видані Накази Високого Суду правосуддя набули чинності з дати їх прийняття та виступають допустимими доказами.

В ході розгляду клопотання суду не було надано жодного та допустимого доказу на підтвердження того, що між Україною та Сполученим Королівством Великобританії та Північної Ірландії не існує принципу взаємності, оскільки суди останнього не визнають рішення українських судів, а тому відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо не встановлено інше, вважається, що принцип взаємності існує.

Вимогами Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 1961 року, згода на обов'язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року, учасницею якої є Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії, скасовано необхідність легалізації іноземних офіційних документів. Відповідно до вимог ст.ст. 2, 3 зазначеної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документів, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці цієї Конвенції.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» норми вказаного закону застосовуються до питань щодо визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

З огляду на вимоги ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Згідно з положеннями ст. 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

У п.п. 2.1 та 2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, передбачено, що якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Як вбачається з викладеного, суду надано належним чином оформлені рішення іноземного суду, які мають бути визнані й виконані на території України в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

За правилами ч. 1 ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 394 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; мотиви подання клопотання.

За правилами ст. 3 Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень, підписаної Україною 29 грудня 1958 року, ратифікованої 10 жовтня 1960 року, яка вступила в силу 08 січня 1961 року, кожна держава, що домовляється, визнає арбітражні рішення як обовязкові, та виконує їх відповідно до процесуальних норм тієї території, де клопочеться про визнання та виконання таких рішень.

Як вбачається з матеріалів клопотання, заявник ОСОБА_1 акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» з дотриманням вимог чинного законодавства звернувся до компетентного суду із клопотанням про визнання та примусове виконання рішення іноземного суду на території України.

У поданих запереченнях на клопотання ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» боржники зазначали, що заявником не надано доказів про те, що у Високому Суді Правосуддя відбулося належне повідомлення боржників про дату, час і місце розгляду справи. Факт належного повідомлення підтверджено повідомленням Високого Суду Правосуддя від 10 червня 2014 року, скріпленим печаткою суду, яке містить Апостиль від 13 червня 2014 року № К102960. Суду також надано належним чином засвідчений переклад вказаного повідомлення на українську мову, з якого суду зрозуміло, що Високим Судом Правосуддя відповідно до процесуального законодавства Англії боржника ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, тому він мав можливість висловитися та призначити свого представника. Також, наданим повідомленням Високий Суд Правосуддя підтверджує, що у відповідності до процесуального законодавства Англії ПАТ "Одеський портовий холодильник", ТОВ "Бауман трейд", ТОВ "Декорт", ТОВ "Офіс Лайн", ПАТ " Київський річковий порт ", ТОВ "Пента", ТОВ "Сінбіас Фарма" , ТОВ "Онко Дженерікс", ТОВ "Інтербуд-2007", ТОВ "Роялті Холдінг", ТОВ "Директ Інвестмент", ПАТ "Броварський завод пластмас", ТОВ "Актив Менеджмент" були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, на яких вони мали можливість висловитись та призначити свого представника.

Однак, із вказаного повідомлення суду не вдається встановити, яким чином відбулося належне повідомлення боржників про дату, час і місце розгляду справи, а також не надано належного процесуального документу на підтвердження відомостей, наведених у повідомленні Високого Суду Правосуддя.

Відповідно до вимог п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» коли документ, поданий на підтвердження виклику сторони в судове засідання, не свідчить про те, яким чином та коли їй вручено цей виклик, і вона оспорює даний факт, суд повинен з'ясувати дійсні обставини її виклику на підставі інших поданих сторонами доказів, а в необхідних випадках запитати із суду, що постановив рішення, й оглянути документи про виклик сторони, встановлені процесуальним законодавством, за яким провадився розгляд справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 394 ЦПК України встановлено, що якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи; документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України. Правила ч. 4 вказаної статті встановлюють, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Повідомлення експерта у галузі права ОСОБА_7 Девідсона Стюарда про те, що боржники були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, додано представниками заявника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у якості документального доказу такого повідомлення. На стадії прийняття клопотання до провадження суд вирішує належність оформлення такого клопотання та документів, доданих до нього, а також наявність чи відсутність всіх необхідних документів.

Так, суд перевірив належну форму клопотання та доданих до нього документів, та встановив, що вони містять засвідчений переклад документів українською мовою, а також факт, що до клопотання додані необхідні документи, а тому суд не знайшов підстав для залишення клопотання без розгляду та повернення його особі, яка його подала.

Однак, під час вирішення справи по суті суд, оцінюючи надане повідомлення експерта у галузі права з точки зору достатності, допустимості та належності доказів, встановив, що надане повідомлення не може вважатися належним доказом в розумінні вимог ст. 57-59 ЦПК України, хоча фактично до клопотання доданий документ щодо повідомлення усіх учасників процесу про дату, час і місце розгляду справи, а тому суд дійшов висновку, що таке повідомлення не може бути оцінене судом як доказ з точки зору процесуального права, а тому відсутність належних доказів про повідомлення боржників про дату, час і місце розгляду справи є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Тому, оскільки документів, встановлених процесуальним законодавством, про належне повідомлення боржників про дату, час і місце розгляду справи, суду не надано, суд позбавлений можливості встановити, чи відбулося належне повідомлення сторін, щодо яких винесено судовий наказ, про дату, час і місце проведення судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують належне повідомлення боржників про дату, час і місце розгляду справи, а надане іноземним судом повідомлення не є процесуальним документом, з якого можна встановити, коли і як боржники повідомлялися про дату і місце судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що клопотання заявника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в частині примусового виконання наказу іноземного суду від 02 травня 2013 року не підлягає задоволенню з огляду на вимоги ст. 396 ЦПК України, оскільки відсутні достатні, належні та допустимі докази належного повідомлення боржників про розгляд справи, що їх стосується.

Окрім того, у поданих суду запереченнях боржники зазначали, що накази Високого Суду Правосуддя у Лондоні не є «рішенням іноземного суду» у розумінні українського законодавства, а відтак не підлягають визнанню до виконання на території нашої держави.

Відповідно до положень, викладених у абз. 5 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» норми міжнародних договорів щодо кола судових рішень у цивільних (сімейних) справах, про визнання й виконання яких можуть порушуватися клопотання в компетентних судах України, свідчить про те, що в них під рішеннями розуміються владні постанови суду або арбітражу, якими визначаються певні обовязкові для сторін права й обовязки. Тому ними можуть бути як рішення у вузькому розумінні цього слова, так і затверджена судом мирова угода (інший акт примирення), ухвала, постанова (у тому числі про стягнення аліментів) суду (судді) і судовий наказ.

З вимог чинного законодавства суду зрозуміло, що судовий наказ іноземного суду є рішенням іноземного суду, яке підлягає примусовому виконанню в порядку та на підставах, встановлених законом.

За вимогами ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або у випадках: якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи; якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самим сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самим сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; якщо порушено встановлений міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк предявлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; в інших випадках, встановлених законами України.

Відповідно до вимог п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» при вирішенні питання про прийняття до розгляду клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду (арбітражу) судам необхідно перевіряти, чи відповідають їх форма та зміст і додані до них документи вимогам певного міжнародного договору та Указу. Таке клопотання повинно мати письмову форму та містити: найменування стягувача, а також його представника, вказівку про місце їх проживання, а якщо стягувач є юридичною особою про її місцезнаходження; найменування боржника і вказівку про місце його проживання, а якщо він є юридичною особою, - про її місцезнаходження (місцезнаходження майна боржника на території України, якщо місцем його проживання чи перебування не є Україна); прохання стягувача про дозвіл на примусове виконання, а в тому разі, коли раніше рішення вже виконувалось, - вказівку на те, в якій частині або з якого часу потрібне його виконання. До клопотання мають бути додані всі документи, зокрема, рішення іноземного суду або його засвідчена копія та офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, або про те, що воно підлягає виконанню до набрання законної сили (якщо цього не видно з самого рішення), а також належно засвідчені оригінал арбітражного рішення або його копія, а якщо цього вимагає відповідний міжнародний договір, - і офіційний документ про те, що воно набрало законної сили; документ, із якого видно, що сторона, проти якої постановлено рішення і яка не брала участі у процесі, була в належному порядку і своєчасно викликана в суд, а в разі її процесуальної недієздатності була належним чином представлена (мала уповноваженого представника); документ, що підтверджує часткове виконання рішення на час його пересилання тощо.

Згідно з вимогами абз. 5 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» відповідно до ст. 5 нью-йоркської Конвенції та ст. 36 Закону «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні й виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, тільки якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем, де запитуються визнання й виконання, докази того, що сторони в арбітражній угоді були за застосованим до них законом якоюсь мірою недієздатними або ця угода недійсна за законом, якому сторони підпорядковували цю угоду, а за відсутності в арбітражній угоді вказівки про нього за законом держави, де рішення було постановлено; сторона, проти якої постановлено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд чи з інших причин не могла подати свої пояснення; дане рішення постановлене щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою або такого, що не підпадає під умови останньої чи арбітражного застереження в договорі сторін, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди чи арбітражного застереження (однак та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплюються арбітражною угодою чи арбітражним застереженням, може бути визнана й виконана, якщо ці постанови можуть бути відокремлені від постанов з питань, які не охоплюються такими угодою або застереженням); склад арбітражного орану або арбітражний процес не відповідали угоді сторін чи, за відсутності такої, - закону тієї держави, де мав місце арбітраж; рішення ще не стало обовязковим для сторін, або було скасовано, або його виконання було зупинено компетентною владою держави, в якій воно було постановлене чи закон якої було застосовано.

Відповідно до положень п. 1 ст. 1 Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень, підписаної Україною 29 грудня 1958 року, ратифікованої 10 жовтня 1960 року, яка вступила в силу 08 січня 1961 року, вбачається, що вказана Конвенція застосовується щодо визнання та виконання арбітражних рішень, винесених на території держави, іншої ніж та, де клопочеться визнання та виконання таких рішень, за спорами, сторонами в яких можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень, підписаної Україною 29 грудня 1958 року, ратифікованої 10 жовтня 1960 року, яка вступила в силу 08 січня 1961 року, у задоволенні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, у разі якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем визнання та виконання, докази того, що рішення ще не стало остаточним для сторін, чи було скасоване або призупинено виконанням компетентною владою держави, в якій воно було винесене, чи країни, закон якої застосовується.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17 грудня 2014 року згідно із законом від 1996 року та за арбітражем Лондонського міжнародного третейського суду було винесене арбітражне рішення № 122147 між позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем ОСОБА_3 з питання про відповідальність, яке 18 грудня 2014 року було скріплене печаткою Лондонського Міжнародного Третейського Суду. Разом з належним чином завіреною копією з оригіналу арбітражного рішення англійською мовою суду надано нотаріально засвідчений переклад українською мовою, виконаний перекладачем ОСОБА_8, справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 167.

З перекладу арбітражного рішення № 122147 українською мовою вбачається, що п. 3 зазначеного рішення були припинені заходи забезпечення, викладені в Наказі Високоповажного судді Кука від 16 січня 2013 року, у частині, заснованій на арбітражному позові ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк».

Посилання представників заявника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в судовому засіданні на те, що арбітражне рішення не набрало законної сили, не знаходять свого підтвердження, оскільки суду не надано доказів, що таке рішення було оскаржене, а також відсутня вказівка у арбітражному рішенні на іншу дату набрання ним законної сили, ніж дата винесення рішення та скріплення його печаткою, що дає підстави вважати, що Арбітражне рішення № 122147 Лондонського Міжнародного Третейського Суду є чинним.

З викладеного суд дійшов висновку, що арбітражне рішення № 122147 від 17 грудня 2014 року, винесене Лондонським Міжнародним Третейським Судом за арбітражем між позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем ОСОБА_3 припинило дію Наказу від 16 січня 2013 року, а тому клопотання заявника про примусове виконання зазначеного наказу в Україні не може бути задоволено, адже фактично його дія є припиненою судом тієї держави, в якій судовий наказ був винесений.

Враховуючи викладене, клопотання заявника ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не підлягає задоволенню, оскільки відсутні передбачені чинним законодавством підстави для такого задоволення.

Керуючись п.п. 2.1 та 2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, п. 1 ст. 1, ст. 3, п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень, п. 7, абз. 5 п. 9, абз. 5 п. 12, п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», ст. 79 Закону України «Про нотаріат», п. 5 ч. 1 ст. 2, ст. 13, ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 57-59, ст. 390, ч. 1 ст. 393, ч. 1 ст. 394, ст.ст. 395-397 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук