КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3166/15-ц
Провадження № 2/488/1561/15 р.
27.10.2015 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Македонській В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Миколаївський суднобудівний завод „Океан про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, індексу інфляції та моральної шкоди, -
У липні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан заборгованість по заробітній платі у розмірі 2 879.88 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі - 46 277.86 грн., індекс інфляції у сумі 1 759.67 грн. та моральну шкоду у розмірі - 5 000 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він працював на підприємстві відповідача з 20.08.2008 р. по 12.12.2013р.
12.12.2013 року позивач був звільнений згідно п.1 ст.40 КзпП України за скороченням штату працівників.
При проведенні звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі на суму 2 879.88 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 46 277.86 грн. та індекс інфляції у сумі 1 759.67 грн. Крім цього, позивачу була спричинена моральна шкода, розмір якої він визначив у 5 000 грн.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, причина його неявки суду не відома.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд дослідивши надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із такого.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із копії трудової книжки, наявної в матеріалах справи, вбачається, що позивач ОСОБА_2 працював на ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан з 20.08.2008 року по 12.12.2013 року.
12.12.2013 року позивач був звільнений з цього підприємства на підставі п.1 ст.40 КзпП України за скороченням штату працівників.
Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Між тим, як вбачається із матеріалів справи, при звільненні позивача з ним не був проведений повний розрахунок, і відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 2 879.88 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, який станом на день подачі позову становить - 46 277.86 грн.
Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
У пункті 20 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року вказано, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення індексації заробітної плати у сумі 1 759.67 грн., оскільки відповідно до ч.5 ст.95 КзпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до ст. 33 Закону України Про оплату праці у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.
Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМ України від 17.07.2003р. № 1078.
Згідно зі ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий доход громадян, одержаний ними в гривнях на території України, і який не має разового характеру.
Аналогічне положення закріплене у п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМ України від 17.07.2003 року № 1078.
Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України Про оплату праці, якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України Про оплату праці додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбаченні чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п.п. 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року № 114/8713.
Таким чином, оскільки індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою, то у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь яким строком.
Стаття 237-1 КзпП України визначає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Судовим розглядом встановлено, що внаслідок невиплати позивачу заборгованості по заробітній платі йому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у його душевних стражданнях та переживаннях. Розмір моральної шкоди, з урахуванням вимог розумності та добросовісності суд вважає необхідним визначити у розмірі 500 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави належить стягнути судовий збір у розмірі 514 грн. 17 коп.
Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 214-215, ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Миколаївський суднобудівний завод „Океан на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2 879.88 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 46 277.86 грн., індекс інфляції у сумі 1 759.67 грн. та моральну шкоду у розмірі - 500 грн., а всього стягнути на загальну суму 51 417 грн. 44 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Миколаївський суднобудівний завод „Океан в прибуток держави 514 грн. 17 коп. судового збору.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л. І. Селіщева