Справа № 439/803/14 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/2022/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

при секретарі - Івановій О.О.,

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про стягнення боргу -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні зазначеного позову, яким ПАТ "ПроКредит Банк" просив суд стягнути із відповідачів солідарно заборгованість, що виникла унаслідок неналежного виконання рамкової угоди №FW301.656 від 14.12.2011 року в сумі 182 222 грн.

Рішення оскаржило ПАТ "ПроКредит Банк". Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне встановлення судом фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Зокрема, суд не дав належної оцінки доводам позивача про невиконання боржником ОСОБА_3 умов договору про надання кредиту, як і поручителів, які не виконали зобов'язань за боржника. В тому числі, суд не взяв до уваги тієї обставини, що для дострокового повернення кредиту були відсутні умови: не було письмової заяви боржника, не була сплачена комісія, не було згоди кредитора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 14.12.2011 року ПАТ "ПроКредит Банк" та ФОП ОСОБА_3 уклали рамкову угоду №FW301.656, на виконання умов якої позивач відкрив ОСОБА_3 кредитну лінію загальною сумою 2000000 грн., встановивши ліміт строку кредитування 120 календарних місяців та максимальний розмір процентів 40% річних.

Відповідно до рамкової угоди між банком та ОСОБА_3 було укладено ще й договори про надання траншу: 14.12.2011 року №301.43049/FW01.656 і 20.12.2011 року №301.43049/FW301.656-ДТ2, за умовами яких кредитор надавав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі по 35000 доларів США зі сплатою 12 % річних і строком користування 60 місяців.

Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 ПАТ "ПроКредит Банк" уклав 14.12.2011 року договори поруки: №235346-ДП1 - з ОСОБА_4; №235314-ДП1 - з ОСОБА_5; №235335-ДП1 - з ОСОБА_6

25.02.2014 року ПАТ "ПроКредит Банк" скерувало відповідачам вимогу про дострокове погашення кредиту протягом 5-ти банківських днів. Сума боргу визначена у розмірі 44 243,96 доларів США.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є вірним, відповідає матеріалам справи і грунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Встановлено, що ОСОБА_3 належно виконав зобов'язання перед ПАТ "ПроКредит Банк" шляхом дострокового погашення кредиту.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 не погашав, і не міг достроково погасити кредит, так як відповідну письмову заяву кредиторові не подавав, не погоджував з ним можливість дострокового погашення, не сплатив комісію.

Відповідно до п.п. 8.1. рамкової угоди №FW301.656 від 14.12.2011 року, якщо інше не встановлено кредитним договором чи кредитором позичальник здійснює дострокове погашення після подання відповідної письмової заяви, її погодження кредитором та сплати комісії за дострокове погашення.

Із матеріалів справи убачається, що 15.10.2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ "Банк Кіпру" укладено кредитний договір №16/19-1699/2012, на виконання якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 750000 грн. на строк до 14.10.2022 року. Договором визначено, що кредитні кошти призначені на рефінансування і надаються шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок ОСОБА_3 в ПАТ "Банк Кіпру" з наступним перерахуванням на рахунок кредитної заборгованості позичальника за договором №FW301.656 від 14.12.2011 року, укладеного ОСОБА_3 з ПАТ "ПроКредит Банк".

Із відповіді ПАТ "ПроКредит Банк" №35-2/12/62 від 25.12.2012 року на заяву ОСОБА_3 (а.с.76) убачається згода кредитора на переоформлення іпотеки (переданої ОСОБА_3 на забезпечення рамкової угоди №FW301.656 від 14.12.2011 року) на користь ПАТ "Банк Кіпру" за умови повного погашення заборгованості за договором про надання траншу №3-1.43049 від 14.12.2011 року. Кредитор одночасно повідомив про те, що суму заборгованості ОСОБА_3 буде визначена пізніше.

12.10.20012 року ПАТ "ПроКредит Банк" надав ОСОБА_3 довідку про загальну суму його заборгованості перед кредитором (62558,06 доларів США) і необхідні для погашення цієї заборгованості реквізити (а.с. 78).

15.10.2012 року ПАТ "Банк Кіпру" перерахував з поточного рахунку ОСОБА_3 у ПАТ "Банк Кіпру" на вищевказані ПАТ "ПроКредит Банк" реквізити 61277,77 доларів США, зазначивши призначенням платежу "погашення заборгованості згідно кредитного договору №301.43049 від 14.12.2011 р." (а.с. 77).

Із матеріалів також випливає, що у жовтні 2012 року на рахунок, визначений у довідці №102 від 12.10.2012 року ОСОБА_3 додатково перерахував 1680 доларів США.

Отже, із письмових доказів та самих дій позивача убачається, що ОСОБА_3 звертався до кредитора з заявою про дострокове погашення кредитних зобов'язань, кредитор розглянув її і дав свою згоду. На підставі цієї згоди боржник виконав зобов'язання на загальну суму 62957,88 доларів США.

Одержавши усю суму заборгованості від ОСОБА_3, ПАТ "ПроКредит Банк" кредит не закрив і без достатніх підстав продовжував нараховувати проценти на кредит та інші платежі, чим штучно створив заборгованість позичальника перед кредитором.

Всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції правильно встановив, що несплата ОСОБА_3 комісії не знаходиться у причинному зв'язку із виникненням заборгованості за кредитним договором.

Так, визначаючи умови дострокового погашення кредиту, ПАТ "ПроКредит Банк" вказав суму залишку заборгованості, реквізити для її зарахування, умови умову передачі предмету іпотеки іншому іпотекодержателю тощо. Жодним чином ні усно, ні письмовим документом ПАТ "ПроКредит Банк" не повідомляв ОСОБА_3 про необхідність сплати комісії, не вказував її розмір, не надавав реквізитів для її оплати. Не вжив кредитор цих заходів і після дострокового погашення суми заборгованості.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність його висновків і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: