Провадження № 2/344/895/15
У Х В А Л А

06 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з заявою про зміну способу забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ,,ОСОБА_2, Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, Державного територіально-галузевого обєднання ,,Львівська залізниця, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство інфраструктури України про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з даною заявою про зміну способу забезпечення позову та накладення арешту на однокімнатну квартиру №48, яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, Південний Бульвар, буд. №21, що належить на праві власності державі в особі Міністерства інфраструктури України та передана в господарське відання Державному територіально-галузевому обєднанню Львівська залізниця, посилаючись на те, що ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.11.2013 року про накладення арешту на квартиру №48, яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, Південний Бульвар, буд. №21 та заборону її відчуження не виконана по сьогоднішній день, а реальне невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене в її користь.

В своїй заяві ОСОБА_1 звертає увагу на те, що до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області первинно була подана її позовна заява із вимогами до ТзОВ ,,ОСОБА_2 та Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції та зважаючи на субєктний склад сторін, була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належало ТОВ ,,ОСОБА_2. В процесі розгляду справи було встановлено, що нерухоме майно належить іншій особі державі в особі Міністерства інфраструктури України та передано в господарське відання Державному територіально-галузевому обєднанню Львівська залізниця.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст.154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_1, подаючи первинну заяву про забезпечення позову - накладення арешту на квартиру №48, яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, Південний Бульвар, буд. №21, вказала власником майна, на яке просила накласти арешт ТОВ ,,ОСОБА_2, в звязку із чим було невірно забезпечено позов, зазначивши боржником ТОВ ,,ОСОБА_2, якому вказане майно не належить.

ОСОБА_1 не подано суду доказів щодо достатнього обґрунтування припущення того, що Міністерство інфраструктури України має намір відчужити квартиру №48, яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, Південний Бульвар, буд. №21, яка належить на праві власності державі в особі Міністерства інфраструктури України та передана в господарське відання Державному територіально-галузевому обєднанню Львівська залізниця та вчиняє з приводу таких намірів будь-які дії чи вступає на підставі цих намірів у будь-які відносини з третіми особами.

З моменту заявлення позову до суду і по даний час відповідачем не здійснено жодних дій, вказаних позивачкою, а тому її припущення є надуманими та спрямованими на порушення права власника спірного майна щодо володіння, користування і розпорядження ним.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року №9 вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про зміну способу забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви про зміну способу забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити для відома заявниці.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд.

ОСОБА_3