Провадження № 2/127/6458/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

04 листопада 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.06.2015 року в м. Вінниці по вул. 30-річчя Перемоги відповідач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Відповідач свою вину у скоєному визнав повністю та погодився в добровільному порядку відшкодувати завдані позивачу збитки за ремонт належного позивачу автомобіля протягом двох днів, про що власноручно написав розписку від 13.06.2015 року.

Однак, відповідач свої зобовязання не виконав, на неодноразові звернення позивача ніяким чином не реагував, а згодом взагалі припинив спілкування з позивачем.

Враховуючи, що належний автомобіль позивача був пошкоджений і останній не мав можливості його використовувати за призначенням, позивач був змушений здійснити його ремонт власним коштом, на що було витрачено 18 880 грн.

Станом на 31.08.2015 року майнова шкода у розмірі 18 880 грн. відповідачем не відшкодована, кошти в строк визначений у розписці позивачу не сплачені, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 13.06.2015 року в м. Вінниці по вул. 30-річчя Перемоги відповідач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Відповідач свою вину у скоєному визнав повністю та погодився в добровільному порядку відшкодувати завдані позивачу збитки за ремонт належного позивачу автомобіля протягом двох днів, про що власноручно написав розписку від 13.06.2015 року.

Згідно видаткової накладної ФОП ОСОБА_3 №ФОП-001438 від 01.07.2015 року вартість запчастин, які позивач придбав для ремонту автомобіля складає 4 890,00 грн. (а.с.6)

А відповідно до наряду-замовлення №433 від 30.06.2015 року на подання послуг з технічного обслуговування та ремонту вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, склав 13 990,00 грн. (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка (абз.1 п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Таким чином, матеріальна шкода в сумі 18 880 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки саме під керуванням останнього, який на законній підставі використовував автомобіль НОМЕР_4, була завдана матеріальна шкода позивачу у звязку з пошкодженням його транспортного засобу.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач самостійно виявив бажання відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду позивачу, про що свідчить власноручно написана ним розписка від 13.06.2015 року (а.с.24).

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому витрати щодо сплати судового збору в сумі 243,60 грн. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 33, 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 1166-1167, 1187-1188, 1194 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер відсутній, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 18 880 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати щодо сплати судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: