Номер провадження: 22-ц/785/6100/15
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.

з участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада, про усунення від права на спадкування за законом, встановлення факту проживання однією родиною та визнання права на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновський районний суд м. Одеси від 27.05.2015 року,-

встановила:

15.01.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до Одеської міської ради та ОСОБА_3, посилаючись на те, що після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Вона, як спадкоємець першої черги, звернулась з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на момент визнання договору довічного утримання недійсним відчужувач ОСОБА_4 померла та не встигла перереєструвати право власності на своє ім'я.

Представник Одеської міської ради позов не визнав.

ОСОБА_3 позов не визнала, надавши зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада, про усунення від права на спадкування за законом, встановлення факту проживання однією родиною та визнання права на спадкове майно, посилаючись на те, що вона проживала разом з ОСОБА_4 з 2003 року, доглядала за нею та сплачувала всі комунальні послуги, та у разі усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом виступає як спадкоємець четвертої черги після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_2 позов не визнала.

Рішенням Малиновський районний суд м. Одеси від 27.05.2015 року первісний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить про скасування рішення суду з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог у повному обсязі, та задоволення її зустрічного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.04.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, за яким ОСОБА_3 передано у власності квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 вищезазначений договір довічного утримання визнано недійсним та сторони правочину повернуті в попередній стан.

Зазначене рішення суду не оскаржено та набрало законної сили.

Після цього у ОСОБА_2 виникло право на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 та вона звернулася з заявою до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

11.06.2014 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 встановлено додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса їй відмовлено у зв'язку з тим, що на момент визнання договору довічного утримання недійсним відчужувач ОСОБА_4 померла та не встигла перереєструвати право власності на своє ім'я.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Право власності на спадкове майно, яке не було належним чином зареєстроване, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, вбачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Одним з таких способів є визнання права, в тому числі і права власності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 не доведено та не представлено об'єктивних та достовірних доказів в підтвердження свої вимог стосовно встановлення факту її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, більш п'яти років на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_3.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_3 не довела належними доказами факту проживання разом із померлою ОСОБА_4 однією сім'єю більш п'яти років на час відкриття спадщини.

Відносно позовних вимог ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, нею не доведено, що померла ОСОБА_4 перебувала у безпорадному стані та потребувала її допомоги.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_3 не може вимагати усунути ОСОБА_2 від спадкування, оскілки вона, відповідно до ст. 1259 ЦК України, не є спадкоємцем за законом наступних черг.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Скаржникне надала жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які вона посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малиновський районний суд м. Одеси від 27.05.2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

А.А.Калараш