Провадження № 2/537/787/2015
Справа № 537/2177/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Якимець Т.Є.
при секретарі Курченко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, позовні вимоги підтримують, прохають суд розглянути справу та прийняти рішення в відсутність їх представника, проти винесення заочного рішення не заперечують, прохають визначити порядок виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.217 ЦПК України, зазначивши, що виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на час дії закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи,на підставі наявних доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та відповідачем був укладений кредитний договір № 0051/07/19-N та додаткові угоди до нього.
Відповідно до додаткової угоди № 2 від 13.09.2010 року позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно не пізніше кожного 20-го числа місяця,починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 486,00 дол. США. З 01.05.2010 року по 01.05.2011 року в сумі 0,00 дол. США, а з 01.05.2011 року по 04.03.2016 року в сумі 610 дол.США, останній платіж за кредитом становить 554 дол.США.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем 08.06.2007 року було укладено іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 6282, відповідно до якого відповідач передав позивачу в іпотеку нерухоме майно,а саме, квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 08.06.2007 року.
Пунктами 2.2, 3.4.1, 3.4.2 іпотечного договору передбачено право банка у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, які є на момент фактичного задоволення, зокрема, суму боргу, проценти, неустойку,збитки, завдані простроченням виконання, витрати, повязані з утриманням та зверненням стягнення на предмет іпотеки достроково.
Відповідно до п.п. 1.2,1.3, 2.2,2.3, 2.5 Кредитного договору кредитні кошти надаються відповідачу за умови забезпечення строковості, повернення та плати за користування.
Згідно п.п. 2.3, 2.7 Кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору та сплати процентів за користування кредитними коштами щомісячно не раніше 01-го та не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.
Пунктом 3.2.2 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем умов договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами.
Починаючи з червня 2014 року відповідачем систематично порушуються умови п. 2.3. та 2.6 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.
02.09.2014 року листом № 6398/4.1 та 02.09.2014 року листом № 6397/4.1 відповідачу були направлені вимоги-повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення, але вимоги повернуті в звязку з закінченням терміну зберігання. На виконання кредитного договору та договору іпотеки про зміну своєї адреси відповідач позивача не повідомив.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію( передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст.11, 509 ЦК України зобовязання виникають , зокрема, із договорів.
Із змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк для його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Ст.610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.2 ст.611 України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що буди передані йому позикодавцем) у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлено договором.
Статті 1050, 1054 ЦК України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
.Відповідно до п.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.
Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.
Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону.
Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.
В постанові Верховного Суду України по справі № 6-58цс 27.05.15 зазначено, що з огляду на статтю 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.
За своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.
Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права.
Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215, 217, 226 ЦПК України, ст. ст. 549,610-612, 629, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд,
Позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Виконання рішення в частині погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 5924 ( пять тисяч девятсот двадцять чотири) грн. 00 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.
Суддя