Ухвала

іменем україни

05 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Остапчук Д. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення 828 грн 70 коп. матеріальної шкоди та 2 436 грн моральної шкоди, посилаючись на те, що при поверненні нарахованих відсотків за угодами банківських вкладів було безпідставно утримано податки, внаслідок чого ним недоотримано частину коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частиною 1 статті 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що ПАТ «Альфа-Банк», як податковий агент у своїй діяльності, правомірно керувався положеннями Податкового кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України № 1588-VII, та здійснив утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з процентів на банківський вклад позивача.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права при їх ухваленні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д. О. Остапчук