29.10.2015 227/4344/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Хоменко Д.Є.

при секретарі - Малашко С.В.

за участю:

позивача - не зявився

третя особа - не зявився

представника відповідача - не зявилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Добропільської міської ради та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташований за адресою: м.Добропілля, вул. Привокзальна, 15/1.

Позов мотивує тим, що 26 жовтня 2014 року помер його батько ОСОБА_3, який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті залишилось спадкове майно ? частина зазначеного будинку. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак на теперішній час не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що на правоустановчому документі на будинок договорі купівлі-продажу, посвідченому МЮ Української РСР Добропільською державною нотаріальною конторою 17 липня 1992 року реєстраційний номер 2678, відсутня відмітка про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником. Зазначає, що вказаний договір не може пройти на сьогоднішній день реєстрацію, так як власник будинку помер. Постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори від 06 травня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 26.10.2014 року його батька ОСОБА_3, на спадкову ? частину житлового будинку № 15 з надвірними побудовами та спорудами, яка уявляє собою квартиру №1 (один) розташованої в Донецькій області, м.Добропілля, вул.Привокзальна.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав заяву до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідача, Добропільської міської ради, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Третя особа в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без його участі та пояснив, що споруд сусіда на його території не має.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на насутпне.

Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Суд вважає, що на спірні правовідносини поширюються норми Цивільного кодексу України 2004 року.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3, який помер 26 жовтня 2014 року, відкрилась спадщина, до її складу входила ? частина житлового будинку, яка уявляє собою квартиру №1 з надвірними побудовами та спорудами, розташованої в Донецькій області, м.Добропілля, вул.Привокзальна, 15.

05 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільської державної нотаріальної контори із заявою № 158 про прийняття та видачу спадщини на майно померлого 26.10.2014 року його батька ОСОБА_3

Постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори від 06 травня 2015 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 26.10.2014 року його батька ОСОБА_3 на спадкову ? частину житлового будинку, яка уявляє собою квартиру № 1 з надвірними побудовами та спорудами, розташованої в Донецькій області, м.Добропілля, вул. Привокзальна, будинку № 15, відмовлено на підставі того, що на правовстановлюючому документі на зазначене спадкове майно, відсутні відмітки про державну реєстрацію речового права.

Таким чином, подавши заяву до нотаріальної контори позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину у вигляді ? частини житлового будинку, яка уявляє собою квартиру № 1 з надвірними побудовами та спорудами, розташованої в Донецькій області, м.Добропілля, вул.Привокзальна, буд. № 15, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав.

У звязку з тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Разом з тим, аналізуючи норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що отримання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обовязком спадкоємців, будь-які терміни для отримання свідоцтва чинним законодавством не встановлені, а його неотримання не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно.

Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, та має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зважаючи на те, що п.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача сторони правочину, за яким виникло право уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках передбачених цим Законом. Тобто право власності на дане майно може бути зареєстровано тільки власником, тому спадкоємець немає можливості здійснити реєстрацію в органах БТІ.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав субєктів права власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обовязки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права.

На підставі викладеного, суд вважає, що в судовому засіданні доведено позивачем неможливість оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та визнання за позивачем права власності на житловий будинок є єдиним способом захисту його прав отримати спадщину.

Тому, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на ? частину житлового будинку, яка являє собою квартиру №1 з надвірними побудовами та спорудами, розташованої в Донецькій області, м.Добропілля, вул.Привокзальна, будинок № 15, яке належало померлому ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Керуючись ст.ст.328,392,386, 1216 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 разом з надвірними побудовами та спорудами, а саме: А-1 житловий будинок, загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 31,4 кв.м., допоміжною площею приміщень 20,8 кв.м.; а3-1 прибудова; а4-1-тамбур, а6 ганок, Б-1 літня кухня; Пг-погріб, В-1 сарай; Е-1- гараж, Ж-1- сарай, З-1- убиральня, И-1 літній душ; Л-1- сарай, №1-паркан, №2- ворота, №3-хвіртка, І-водопровід, ІІ- вимощення, III-вимощення, IV вимощення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Є.Хоменко