У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про визнання відсутності договірних правовідносин, визнання права на укладення договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, визнання відсутності заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 4 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради (далі - КП «Придніпровська СУБ») є виконавцем житлово-комунальних послуг житлового будинку АДРЕСА_1, у якому мешкає він та члени його сім'ї. Разом з цим, договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з даним підприємством відсутній, а тому, на його думку, відсутні і договірні відносини. З грудня 2005 року по лютий 2014 року заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відсутня. Оскільки запропонований відповідачем проект договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не відповідає нормам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач просив на підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язати відповідача укласти договір на підставі ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та визнати відсутність заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з грудня 2005 року по лютий 2014 року, оскільки між сторонами не було укладено письмового договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій.

Також позивач просив в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на свою користь 120 000 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано відсутність договірних правовідносин між ОСОБА_4 і КП «Придніпровська СУБ» з грудня 2005 року по 1 лютого 2014 року. Визнано за ОСОБА_4 право на укладення з КП «Придніпровська СУБ» договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, на підставі ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду. У решті позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 4 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано та позовні вимоги ОСОБА_4 у цій частині задоволено частково. Стягнуто з КП «Придніпровська СУБ» на користь ОСОБА_4 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду відповідають вимогам ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність висновків судів не спростовують, і, не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2015 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: