Справа № 133/1379/15-ц Провадження № 22-ц/772/2704/2015Головуючий в суді першої інстанції Воронюк В. А.
Категорія 50Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Денишенко Т.О.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

встановила:

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 28.05.2015 року до їх повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допустив до негайного виконання. Вирішено питання про стягнення з відповідача судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що діти періодично (три дні на тиждень) проживають із ним, а тому він як батько також приймає участь у їх вихованні і утриманні.

Апелянт - відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених в ній, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_3 проти вимог апеляційної скарги заперечувала. Просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване. Пояснила, що між сторонами дійсно виник спір з приводу місця проживання дітей, проте на даний час діти проживають з нею і вона несе витрати на їх утримання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1997 року.

Від шлюбу у них народилось троє синів, двоє із яких є неповнолітніми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.7,8).

Діти проживають із матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконкому Козятинської міської ради від 06.07.2015 року №505 (а.с. 24).

Колегія суддів не приймає до уваги довідку, надану відповідачем ОСОБА_2 до апеляційної скарги, оскільки даний доказ отриманий ним вже після розгляду судом першої інстанції й ним не обґрунтовано причин неподання відповідного доказу до суду першої інстанції. У вказаній довідці на відміну від прийнятої й дослідженої судом першої інстанції не йдеться про те, хто з батьків несе тягар з утримання дітей.

Рішенням Виконкому Козятинської міської ради від 24.092015 року №285 затверджено та надано суду висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність проживання малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з матір'ю ОСОБА_3

В добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей батько - відповідач по справі не надавав, хоча є працездатним, і мав змогу надавати таку допомогу.

Понесення ним певних витрат на підготовку дітей до школи в серпні 2015 року відповідно до наданих накладних, товарних і фіскальних чеків мало місце вже після постановлення судом рішення й свідчить про усвідомлення ним свого обов'язку утримувати дітей вже після розгляду справи судом і до її перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Оцінивши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази та врахувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання двох дітей щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття і саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дітей, так і відповідача.

Так, відповідач молодого віку, здоровий, працездатний, не має інших дітей чи осіб, яких зобов'язаний утримувати. В судовому засіданні визнав, що є підприємцем і має необхідні для цього доходи.

Відповідно до частини 3 статті 10, статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ Войтко Ю.Б. /підпис/ Денишенко Т.О. Стадник І.М.