У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконними дій по підвищенню процентної ставки та нарахуванню пені за договором кредиту за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 9 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 2006 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір на суму 100 000 гривень зі сплатою 16,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 жовтня 2021 року.

З 1 лютого 2009 року відповідач без повідомлення, збільшив проценту ставку за користування кредитом до 27,25% річних, про що він дізнався лише на початку грудня 2011 року, що є порушенням ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим просив суд визнати незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» по збільшенню процентної ставки за користування кредитом за кредитним договором від 27 жовтня 2006 року з 1 лютого 2009 року з 16,08% до 27,68%; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором, у тому числі пені, виходячи з процентної ставки за користування кредитом 16,08% річних з 1 лютого 2009 року по день винесення рішення включно з урахуванням фактично сплачених коштів.

Рішенням Березанського районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2013 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» по збільшенню процентної ставки за користування кредитом з 16,08% до 27,68%.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором від 27 жовтня 2006 року, у тому числі пені, виходячи з процентної ставки за користування кредитом 16,08% річних з 1 лютого 2009 року по день винесення рішення включно з урахуванням фактично сплачених коштів.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Березанського районного суду Київської області від 24 червня 2014 року позов задоволено.

Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо підвищення процентної ставки по кредитному договору № К3Р0GK15005146 від 27 жовтня 2006 року з 16,08% по 27,68% неправомірними.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» відновити з 1 лютого 2009 року відсоткову ставку у розмірі 16,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом відповідно до умов кредитного договору № К3Р0GK15005146 від 27 жовтня 2006 року.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» зробити перерахунок по кредитному договору № К3Р0GK15005146 від 27 жовтня 2006 року, зарахувавши отриману банком з 1 лютого 2009 року суму різниці по відсотках від одностороннього збільшення щомісячного платежу в рахунок погашення заборгованості за основною сумою кредиту.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 9 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що підвищення відсоткової ставки здійснено банком на умовах, визначених у договорі, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 9 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.