АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6426/15 Головуючий 1 інстанції Онупко М.Ю.
Справа № 641/1313/15-ц Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Бедітко В.М., Довгаль А.П.,

при секретарі - Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АК «Харківобленерго», в якому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 9450,00 грн. та суму судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього 24 693,60 грн. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив додатково стягнути з АК «Харківобленерго» понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 1400 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.02.2013 року до його домоволодіння, яке розташоване: АДРЕСА_1, прийшло троє осіб, які представилися співробітниками Східного РВЕ АК «Харківобленерго» та пред'явивши службові посвідчення повідомили, що вони прийшли перевірити роботу електролічильника. Після огляду домоволодіння співробітники Східного РВЕ АК «Харківобленерго» склали акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення, з вказаним актом позивач не погодився та відмовився його підписувати. 22 лютого 2013 року позивачем було направлено скаргу на ім'я начальника Східного РВЕ АК «Харківобленерго» в якій він вказав свою позицію щодо проведеної перевірки.

12 березня 2013 року позивачу в приміщенні абонентського відділу Східного РВЕ АК «Харківобленерго» було надано протокол засідання комісії, копію акта та рахунок на сплату 9087,35 грн. На засіданні комісії позивач не був присутній, оскільки йому повідомили, що засідання не відбулося.

У зв'язку з відмовою позивача сплачувати нараховану АК «Харківобленерго» грошову суму, останній звернувся з позовом до суду, та 31 жовтня 2013 року судом було ухвалено рішення, яким в позові АК «Харківобленерго» було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 липня 2014 року вищевказане рішення було залишено без змін.

Позивач ОСОБА_1 звертався до керівництва АК «Харківенергозбут» з проханням компенсувати йому витрати на правову допомогу, але йому було повідомлено про те, що рішення суду щодо компенсації заподіяної шкоди позивачу не має.

Окрім того, позивач зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідача ним понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення його можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати не витрачаючи час на підготовку заяв, звернень, скарг та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту його порушених прав. Тому, посилаючись на положення ст. 23 ЦК України позивач просив задовольнити його вимоги про стягнення моральної шкоди, та витрати понесені ним у зв'язку з необхідністю отримання правової допомоги.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 у наданих запереченнях проти уточнених позовних вимог заперечувала, при цьому зазначила, що у справі за позовом АК «Харківобленерго» до ОСОБА_1 рішенням суду не встановлено обставин вини АК «Харківобленерго», щодо завдання шкоди внаслідок неправомірних дій компанії як цього вимагає ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Також зазначила, що відповідно до аналізу ст.ст. 84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Окрім того зазначила, що позивачем до заяви про збільшення позовних вимог додано договір № 01/15 від 19.01.2015 року про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт по договору про надання юридичних послуг № 01/15 від 19.01.2015 року, однак позивачем не надано до суду жодних документів, які підтверджують участь адвоката у справі, а саме: повістки з відміткою суду з котрої по котру годину адвокат представляв інтереси позивача в судових засіданнях з АК «Харківобленерго»; який саме час адвокат витратив на підготування документів для участі в судовому засіданні з АК «Харківобленерго»; який час витратив на консультації позивача щодо судової справи з АК «Харківобленерго». Позивачем не додано до суду належних доказів на підтвердження обставин представлення інтересів, в якості адвоката позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, у справі за позовом АК «Харківобленерго» до ОСОБА_1, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Також, позивач не надав розрахунку вищезазначених витрат, що не дає можливості оцінити відповідність наданих адвокатських послуг понесеним витратам.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Понесені сторонами судові витрати, підлягають розподілу між ними за правилами, встановленими ст. 88 ЦПК України. Граничний розмір таких витрат встановлений законом.

При цьому положенням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ.

Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 31.10.2013 року у цивільній справі за позовом АК «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення нарахувань по акту порушення ПКЕЕ, у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено.

Зазначене рішення ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 липня 2014 року було залишено без змін (а.с. 9).

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем до суду було надано договір про надання юридичних послуг № 02/13 від 21 лютого 2013 року, укладений між ТОВ «Юргарант» та ОСОБА_1 Згідно до якого ТОВ «Юргарант» взяла на себе зобов'язання надати клієнту юридичні послуги, а саме: надавати консультаційні послуги в області права по юридичному супроводу справи про донарахування за актом № 02-05723Н від 20.02.2013 року, складати заяви, звернення, пояснення, заперечення та інші необхідні документи (а.с. 11-14).

В акті прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг № 02/13 від 21 лютого 2013 року, вказана вартість робіт за договором в розмірі 9450 грн. (а.с. 15).

Також позивачем до суду було надано договір від 19 січня 2015 року між ТОВ «Юргарант» та ОСОБА_1 про надання юридичних послуг № 01/15 від 19 січня 2015 року, відповідно до умов якого ТОВ «Юргарант» взяла на себе зобов'язання надати клієнту юридичні послуги, а саме: надавати консультаційні послуги в області права по юридичному супроводу справи про стягнення моральної і матеріальної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій співробітників АК «Харківобленерго», складати позовні заяви, звернення, пояснення, заперечення та інші необхідні документи, представляти інтереси клієнта у суді (а.с. 64-67).

Згідно до акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг № 01/15 від 19 січня 2015 року, вказана вартість робіт за договором в розмірі 1400 грн. (а.с. 68).

Позивачем на підтвердження сплати грошових коштів за надання юридичної допомоги надано повідомлення-квитанція про сплату за договором про надання юридичних послуг № 02/13 від 21 лютого 2013 року в розмірі 9450 грн. та повідомлення-квитанція про сплату за договором про надання юридичних послуг № 01/15 від 19 січня 2015 року в розмірі 1400 грн.

Однак, вказані повідомлення-квитанціі не містять будь-яких відміток банку чи інших установ про отримання, перерахування коштів на вказаний рахунок ТОВ «Юргарант», а також вони не підписані позивачем та не зазначено його ідентифікаційний номер.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснив, що він цих коштів не сплачував. Вважав, що наявність акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг є підставою для стягнення суми, зазначеної в цих актах.

Обґрунтовано суд першої інстанції дійшов і висновку про відмову в позові в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чом у полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, позивач не надав жодних доказів і в цій частині позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 липня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -