Провадження № 2/734/760/15 Справа № 734/896/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 вересня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.,

за участю секретаря Галюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Козелець цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобізнес-Україна» про солідарне стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «комерційний банк «Експобанк» /далі по тексту ПАТ КБ «Експобанк»/ звернулось до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.03.2008 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «комерційний банк «Експобанк» було укладено договір кредиту і забезпечення № 3/2008 USD, згідно якого відповідачу ОСОБА_1 був наданий кредит в розмірі 27 304 доларів США 00 центів з процентною ставкою за користування кредитом 12 % річних від суми кредиту. Позивачем було видано ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 27 304 доларів США 00 центів, що підтверджується заявою на видачу готівки № 2 від 05.03.2008. Угодою до договору кредиту від 22.12.2009 року у звязку із реструктуризацією заборгованості позичальника, Банк надав позичальнику кредит у сумі 196383,70 грн. під 14,4 % річних. Строк користування кредитом був встановлений до 21.12.2019 року. Внаслідок невиконання умов договору станом на 19.03.2015 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 357541,70 грн., яка складається з: строкова заборгованість за кредитом в розмірі 130922 грн. 58 коп., строкова заборгованість за процентами в розмірі 1465 грн. 83 коп., прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 63203 грн. 84 копійок, прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 55561 грн. 61 коп., пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 26.11.2012 р. по 19.03.2015 р. в розмірі 55258 грн. 21 коп., пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 26.11.2012 р. по 19.03.2015 р. в розмірі 51129 грн. 63 коп. Для забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_1 за договором кредиту між товариством з обмеженою відповідальністю «Автобізнес-Україна» /далі по тексту ТОВ «Автобізнес-Україна»/, ОСОБА_1 та позивачем було укладено Договір поруки від 05.03.2008 року, згідно з яким ТОВ «Автобізнес-Україна» поручилось перед позивачем за виконання ОСОБА_1 договору кредиту. В заявленому позові позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Автобізнес-Україна» заборгованість за договором кредиту і забезпечення у розмірі 357541 гривень 70 копійок.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відстутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі, та відсутність заперечень проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не зявлявся, судові повістки з поштового відділення, що обслуговує останню відому адресу місця його реєстрації, повертаються з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Місце проживання чи перебування, а також місце роботи відповідача фізичної особи на день розгляду справи невідоме, незважаючи на всі прийняті заходи щодо увідомлення його по останньому відомому місцю реєстрації, а також за адресами, які містяться в матеріалах справи як такі, на які банком направлялася кореспонденція. Повістка про виклик в судове засідання на 22 травня 2015 року відповідачем була отримана за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому за вказаною адресою повістки відповідачем ОСОБА_1 вже не отримувалися. Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа, в якій він має статус відповідача. У випадку зміни ОСОБА_1 місця свого проживання, він повинен був повідомити суд про свою нову адресу. З огляду на те, що відповідачем ОСОБА_1 не надано інформації щодо його адреси, судові повістки надсилалися на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання відповідача. На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України ОСОБА_1 вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України.

Представник відповідач - ТОВ «Автобізнес-Україна» до суду також не зявлявся; повістки про вручення поштового відправлення до суду не поверталися або поверталися неодержаними без зазначення причини неодержання кореспонденції. Повістки скеровувалися на адресу, вказану в договорі поруки, яка також зазначена і позивачем, а також на адресу місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Ялтинська, буд. 20. Кореспонденція до відправки прийнята не була. Згідно з інформацією, розміщеною на інтернет-порталі Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» починаючи з 27.03.2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За даних обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим. Враховуючи ситуацію, що склалася, Укрпоштою призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим /http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/23561A63D3E0C4A8C2257CC50022C2FB?OpenDocument&year=2014&month=04&/. Таким чином, суд вважає, що ним здійснено усі заходи задля належного повідомлення ТОВ «Автобізнес-Україна» про час та місце проведення судового засідання у справі.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідачів у заочному порядку у відповідності до ст. 224 ЦПК України, про що заявив у своїй заяві від 12 травня 2015 року позивач.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Експобанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Експобанк», та ОСОБА_1 05.03.2008 року укладено договір кредиту № 3/2008USD, згідно умов якого ОСОБА_1 наданий кредит у розмірі 27 304 дол. США 00 центів. Розмір процентів за користування кредитом становить 12,00 % річних. Строк дії договору до 04.03.2015 року.

12.01.2009 року між сторонами згаданого договору укладено Додаткову угоду № 01 до договору кредиту №3/2008USD, згідно якого сторони дійшли згоди встановити «Грейс-період» по сплаті основного боргу за тілом кредиту строком на 6 місяців, а саме з січня 2009 року по червень 2009 року, за умови своєчасної сплати щомісяця до 10 числа, поцентів за корисування кредитом та щомісячної комісії згідно Договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року. П. 1.3. Договору кредиту читати в наступній редакції: «Позичальник повертає банку кредит у строки, що визначені графіком, але не пізніше 02 квітня 2015 року».

10.06.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 02 до договору кредиту №3/2008USD, згідно якого сторони дійшли згоди встановити строк сплати залишку щомісячної комісії в сумі 144 грн. 04 коп. до 19 червня 2009 року згідно Договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року.

19.06.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 03 до договору кредиту №3/2008USD, згідно якого сторони дійшли згоди повторно встановити «Грейс-період» по с платі основного боргу за тілом кредиту строком на 6 (шість), а саме з 10 липня 2009 року по 09 січня 2010 року, за умови своєчасної сплати щомісяця, до 10 числа, процентів за користування кредитом та щомісячної комісії згідно Договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року. П.1.3 Договору кредиту читати в наступній редакції: «Позичальник повертає Банку кредит у строки, що визначені Угодами сторін до цього Договору кредиту, згідно з доданим графіком, але не пізніше 04.03.2015 року».

22.12.2009 року між сторонами укладено Угоду до договору кредиту від 05.03.2008 року, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 196383,70 грн., проценти за користування кредитом складають - 14,4 % річних. Банк встановлює «Грейс-період» по сплаті основного боргу за кредитом строком на 1 рік, а саме з 10 січня 2010 року до 10 січня 2011 року. Позичальник повертає банку кредит у строки/терміни, що визначені графіком, встановленим договором, але не пізніше 21 грудня 2019 року. Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, до 10 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок Банку № 3101. Підписанням цього Договору між банком і позичальником укладено договір про встановлення позовної давності за цим Договором або в звязку з його виконанням тривалістю 5 (пять) років, у тому числі і до вимог про стягнення неустойки.

02.08.2010 року між сторонами укладено Договір про зміну Договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року пункт 3.5 Договору кредиту викласти у наступній редакції: Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, по 10 число кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок Банку.

23.12.2010 року між сторонами укладено Угоду до Договору кредиту від 05.03.2008 року № 3/2008 USD, згідно з якою п. 1.3 було винесено в іншій редакції, а саме: Позичальник повертає банку кредит у строки/терміни, що визначені Угодами сторін до цього Договору кредиту, згідно з графіком, але не пізніше 21 грудня 2019 року.

10.03.2011 року між сторонами укладено Угоду до Договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року, згідно з якою в п. 1.3 та 3.5 було внесено зміни, а саме: Позичальник повертає банку кредит у строки/терміни, що визначені Угодами сторін до цього Договору кредиту, згідно з графіком, але не пізніше 21 грудня 2019 року. Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, по 20 число кожного місяця, сплаує проценти за користування кредитом на рахунок банку.

12.10.2011 року між сторонами укладено Угоду до Договору кредиту від 05.03.2008 року № 3/2008 USD, згідно з якою сторони вирішили змінити Договір кредиту шляхом викладення п.п. 1.3 Договору кредиту наступного змісту: Позичальник повертає банку кредит у строки/терміни, що визначені Угодами сторін до цього договору кредиту, згідно з графіком цієї Угоди, але не пізніше 21 грудня 2019 року.

23.04.2012 року між сторонами укладено Угоду до Договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року, згідно з якою сторони дійшли згоди п.п. 3.5 Договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року змінити та викласти в наступній редакції: Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останнє число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, по 24 число кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок банку.

Судом також встановлено, що на забезпечення виконання зобов'язання відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту від 05.03.2008 року було укладено договір поруки від 05.03.2008 року між банком та ТОВ «Автобізнес-Україна», згідно умов якого ТОВ «Автобізнес-Україна» поручилося перед банком за виконання позичальником ОСОБА_1 умов договору кредиту.

Так, у п.п.1.2 договору поруки зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у повному обсязі, як і позичальник за повернення кредиту в розмірі 27304 доларів США 00 центів у встановлений договором кредиту термін (строк), сплату процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором кредиту, комісійних, згідно з умовами Договору кредиту, неустойки у випадках та розмірі, що передбачені Договором кредиту.

За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема про можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Судом встановлено, що згідно п. 4.3 договору поруки порука поручителя не припиняється у разі переведення боргу позичальника на іншу особу або у разі зміни договору кредиту (у тому числі у разі зміни розміру кредиту), проте це не означає, що поручитель надав свою згоду на збільшення розміру процентної ставки, не відображає та не розкриває суть збільшення обсягу відповідальності поручителя на зміну зобов'язань позичальника внаслідок чого відбулося таке збільшення.

З матеріалів справи вбачається, що за змістом договору поруки не було обумовлено будь-яких зобов'язань сторін стосовно забезпечення зобов'язань поручителем у разі зміни умов договору кредиту, який був наданий у значній сумі 27 304,00 доларів США, та реструктуризований на суму 196 383 гривень 70 копійок, враховуючи порушення виконання зобов'язань позичальником, істотно збільшився розмір заборгованості.

Так, в договорі поруки у розділі про права та обов'язки йдеться виключно про права сторін договору, зокрема, поручителя, про дії при отриманні вимоги про повернення заборгованості. Разом з тим, стосовно надіслання повідомлень сторін у п.4.1. заключних положень є застереження про здійснення повідомлень у письмовій формі та рекомендованим листом, що слід було здійснити при вирішенні питання щодо укладення угоди про зміну процентної ставки, вагомої складової заборгованості, яка утворилась у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Тобто, можливість зміни розміру процентів не передбачалась договором поруки і доказів про те, що поручитель дав згоду на зміну умов основного зобов'язання, зокрема, щодо підвищення розміру процентів по кредиту суду, не надано.

Розуміння терміну договору кредиту, як самого кредитного договору, так і усіх угод, що укладені та будуть укладені у майбутньому до цього договору не підтверджує надання згоди на підвищення розміру процентів.

З огляду на те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту надання згоди поручителем на зміну забезпеченого порукою зобовязання, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, суд дійшов висновку, що договір поруки припинився на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України в звязку з укладенням Угоди до договору кредиту 22 грудня 2009 року без згоди поручителя.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За станом на 19.03.2015 року у відповідача ОСОБА_1 існує заборгованість перед позивачем: поточний основний борг 130 922,58 грн., прострочений основний борг 63 203,84 грн., поточні нараховані проценти 1 465,83 грн., прострочені проценти 55 561,83 грн., пеня 106 387,84 грн.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

●розрахунком простроченої заборгованості позичальника ОСОБА_1 перед АТ «КБ «Експобанк» за договором кредиту №3/2008USD від 05.03.2008 року, згідно якої заборгованість станом на 19.03.2015 року становить 357 541 грy. 70 коп.;

●копією договору кредиту № 3/2008 USD, укладеного 05.03.2008 року між ВАТ КБ «Експобанк» та ОСОБА_1;

●копією додаткової угоди від 12.01.2009 до договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією додаткової угоди від 10.06.2009 до договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією додаткової угоди від 19.06.2009 до договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією угоди від 22.12.2009 до договору кредиту від 05.03.2008 року № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією договору від 02.08.2010 про зміну договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією угоди від 23.12.2010 до договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією угоди від 10.03.2011 до договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією угоди від 12.10.2011 до договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією угоди від 23.04.2012 до договору кредиту № 3/2008 USD від 05.03.2008 року;

●копією заяви на видачу готівки № 2 від 05.03.2008 року, згідно якої ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 27304 доларів США 00 центів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Експобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 357 541 грн. 70 коп. В задоволенні позову до ТОВ «Автобізнес-Україна» слід відмовити з тих підстав, що договір поруки припинив свою дію.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 88, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 554, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобізнес-Україна» про солідарне стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (, адреса: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, заборгованість за договором кредиту №3/2008 USD від 05.03.2008 року в загальному розмірі 357 541 (триста пятдесят сім тисяч пятсот сорок одну) гривню 70 коп., з якого: строкова заборгованість за кредитом в розмірі 130922 грн. 58 коп., строкова заборгованість за процентами в розмірі 1465 грн. 83 коп., прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 63203 грн. 84 копійок, прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 55561 грн. 61 коп., пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 26.11.2012 р. по 19.03.2015 р. в розмірі 55258 грн. 21 коп., пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 26.11.2012 р. по 19.03.2015 р. в розмірі 51129 грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 3 575 гривень 42 коп. в дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Козелецького районного суду О.А. Бузунко

Повний текст рішення складений 21 вересня 2015 року