Провадження № 2/344/4084/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бойчука О.В.

секретар Сушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з цивільним позовом про розірвання шлюбу, укладеного 24.01.2003 року.

У позовній заяві позивач вказав, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Проживає з позивачем окремо, спільного господарства не ведуть.

У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав заяву, в якій просив позов розглянути за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином повідомлялась про час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомила. Виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, того, що позивач не заперечив проти заочного розгляду справи та подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши їй копію рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши письмові докази, які надані суду позивачем на обґрунтування його вимог, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають сімейні правовідносини, а також, про належну обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення у звязку з відсутністю між сторонами приязних відносин та бажання примиритися.

Позивачем надано свідоцтво про одруження, серія 1-НМ № 091844 від 24 січня 2003 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану про державну реєстрації шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, яке свідчить, що шлюб між сторонами зареєстровано 24 січня 2003 року за актовим записом № 76 та раніше розірвано не було (а.с. 4).

Спільних дітей у сторін немає.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу.

На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 січня 2003 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 76.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Бойчук