Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в період з 10 серпня 2002 року по 23 червня 2014 рік перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем, від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини приймає участь, однак не регулярно, тому позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення сина повноліття в розмірі 30 % з усіх видів заробітку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розміру заявлених позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що сторони в період з 10 серпня 2002 року по 23 червня 2014 рік перебували у шлюбних відносинах, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони фактично разом не мешкають, стало питання про вирішення спору про порядок виховання і утримання малолітньої дитини.

На теперішній час позивач мешкає разом зі своїм малолітнім сином, займається його вихованням та утриманням. Відповідач на утримання сина регулярну матеріальну допомогу не надає.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться на утриманні своєї матері, відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь матері аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку.

При таких обставинах суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволенню.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України суд може присудити аліменти і за минулий час.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки з 10 вересня 2015 року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, не сплатила його, тому з відповідача слід також стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, ч. ч. 1, 2 ст. 183, ст. ст. 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 інд. номер НОМЕР_1), аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері ОСОБА_1 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, починаючи стягнення з 10 вересня 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 інд. номер НОМЕР_1), на користь держави судовий збір в розмірі 487,2 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова