У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Інституту біології клітин НАН України про оплату лікарняного листка та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

30 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Інституту біології клітини НАН України про зобов'язання оплатити лікарняний листок № 040321, виданий на ім'я ОСОБА_4 за період непрацездатності з 07 по 16 квітня 2014 року в сумі 1 080 грн 16 коп. та 5 тис. грн моральної шкоди.

Позов обґрунтовувала тим, що вона з 01 серпня 1977 року по 07 квітня 2014 року працювала на посаді провідного інженера відділу регуляції проліферації клітин та апоптозу в Інституті біології клітин НАН України. З 22 грудня 2013 року по 28 лютого 2014 року перебувала на лікарняному. 07 квітня 2014 року їй було відкрито лікарняний листок № 040321, який був зданий в реєстратуру в той же день. 28 березня 2014 року вона написала заяву про надання їй з 31 березня 2014 року чергової відпустки у зв'язку із незадовільним станом здоров'я, пов'язаного із наслідками перелому наколінника. Вказує, що випадково дізналась про відмову у наданні відпустки і тоді ж написала заяву про звільнення за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію з 31 квітня 2014 року. 08 квітня 2014 року вона зателефонувала до завідуючого відділом кадрів Інституту Мудрак А.М., яка повідомила, що її не звільнено, а відтак, немає підстав для видачі трудової книжки. Згодом у той самий день - 08 квітня 2014 року Мудрак А.М. повідомила, що її звільнено 08 квітня 2014 року, на що позивач повідомила, що з 07 квітня 2014 року перебуває на лікарняному. 14 квітня 2014 року вона отримала листа із повідомленням № 02 від 07 квітня 2014 року про звільнення її з роботи з 07 квітня 2014 року. 16 квітня 2014 року вона здала лікарняний листок за місцем роботи для нарахування та виплати належної їй допомоги по тимчасовій непрацездатності. 05 травня 2014 року у бухгалтерії відповідача її було повідомлено, що вказаний лікарняний листок не буде оплачений. Вказує, що вона знаходилась на лікарняному більше 2 місяців, потребувала коштів на лікування та прожиття, по стану здоров'я не могла вийти на роботу, а тому зазнала моральних страждань, які оцінює в 5 тис. грн. Вважає, що своїми діями відповідач порушив її права, а тому просить позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, зобов'язано Інститут біології клітин НАН України здійснити оплату лікарняного листка № 040321, виданого на ім'я позивача за період непрацездатності з 07 - 16 квітня 2014 року в сумі 641 грн 10 коп. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року зупинено до набрання законної сили рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інституту біології клітини НАН України про скасування наказів про звільнення та скасування догани, стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року та прийняти нове рішення щодо відновлення провадження по справі у суді апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства

Відповідно до абз. 4 п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п.4 ч.1 цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Зупиняючи провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року апеляційний суд керуючись п. 4 ст. 201 ЦПК України, правильно виходив із того, що оплата листка непрацездатності роботодавцем пов'язана з перебуванням працівника у трудових відносинах і проводиться за робочі дні, а рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2015 року встановлені обставини щодо дати звільнення позивачки, що безпосередньо впливає на оплату листка непрацездатності, а також вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі і вимог та умов, від яких залежить можливість її розгляду та законність і обґрунтованість висновків апеляційного суду щодо оскаржуваного рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.М. Коротун

І.К. Парінова