Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ві Ес Банк» до Головного управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_5, треті особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області Манжосов Максим Павлович, ОСОБА_7, про визнання недійсними постанови та акту державного виконавця про передачу майна в рахунок погашення боргу та зобов'язання повернути майно власнику за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 2 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Ві Ес Банк» (далі - ПАТ «Ві Ес Банк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 6 серпня 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «Ві Ес Банк», заборгованості за кредитним договором від 29 вересня 2008 року у розмірі 2 785 957 грн 25 коп. та виконавчого листа, виданого 12 липня 2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 3 240 606 грн. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 29 вересня 2008 року між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка, розташована за цією ж адресою, які належать ОСОБА_7 на праві власності. 6 березня 2014 року банк отримав постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 28 лютого 2014 року, відповідно до якої зазначене іпотечне майно у процедурі проведення прилюдних торгів передано у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 та акт від державного виконавця від 28 лютого 2014 року про передачу спірного майна ОСОБА_5 Позивач вважав, що постанова та акт державного виконавця від 28 лютого 2014 року є незаконними і підлягають скасуванню, оскільки вони порушують права банку, як іпотекодержателя, на задоволення вимог за основним зобов'язанням, забезпеченим іпотекою.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати постанову та акт державного виконавця від 28 лютого 2014 року недійсними та зобов'язати ОСОБА_5 повернути ОСОБА_7, як власнику, зазначене іпотечне майно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Ві Ес Банк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 2 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ПАТ «Ві Ес Банк» задоволено частково. Визнано недійсною постанову державного виконавця ВДВС ГУЮ у Чернівецькій області від 28 лютого 2014 року про передачу майна ОСОБА_5 у рахунок погашення боргу. Визнано акт державного виконавця ВДВС ГУЮ у Чернівецькій області від 28 лютого 2014 року недійсним. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2015 року у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скрагою ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_9 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 2 квітня 2015 року, відмовлено.

У касаційній скарзі відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Чернівецькій області», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження», вірно виходив із того, що на підставі оспорених постанови та акту державного виконавця, спірне майно, яке є предметом іпотеки, передано ОСОБА_5, який не є іпотекодержателем, чим позбавлено ПАТ «Ві Ес Банк», як іпотекодержателя спірного майна, його переважного права на задоволення своїх вимог за рахунок цього майна. При цьому суд правильно виходив із того, що позивач оспорив прилюдні торги, при проведенні яких державний виконавець прийняв постанову про продаж іпотечного майна шляхом передачі їх стягувачу, який не є іпотекодержателем, а, отже, такий спір вірно розглянуто в межах позовного провадження.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 2 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко