Справа№336/4937/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі судового засідання: Аксьоновій О.А.,

за участі позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008 року. Від шлюбу сторін народились двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 З липня 2014 року у відповідача виникли фактичні шлюбні відносини із іншою жінкою, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка не працює, має важке матеріальне становище, займається вихованням дітей, які перебувають на утриманні батьків позивачки. ОСОБА_3 відвідує театральну студію, ОСОБА_4 перебуває на обліку в неврологічному відділенні, потребує регулярного лікування. Відповідач участі у вихованні не приймає. Відповідач офіційно не працює, має мінливий заробіток, який отримує за виконання ремонтно-будівельних робіт, має змогу надавати кошти на утримання дітей. Інших стягнень з відповідача не провадиться.

Враховуючи, що батьки в рівних частках повинні нести витрати на утриманні дитини, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала на зазначених обставинах.

Відповідач проти задоволення позову не заперечував, втім, зазначив, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. для кожної дитини, враховуючи розмір його щомісячного доходу.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку із наступним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 141 СК України врегульовано, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

За змістом ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Як врегульовано ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Судом встановлено, що сторони, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008 року (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, а.с.3), з липня 2014 року не ведуть спільне господарство.

Від шлюбу подружжя має двох доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, серії НОМЕР_3 НОМЕР_4 (а.с.4-5).

Діти мешкають з позивачкою, що визнається сторонами, яка займається їх вихованням, піклується про стан їх здоров'я та особистий розвиток, перебувають на матеріальному утриманні її батьків, оскільки ОСОБА_1 не працевлаштована.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м.Запоріжжя, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, офіційного місця роботи не має, отримує мінливий заробіток за виконання ремонтно-будівельних робіт, має змогу надавати кошти на утримання дітей. Інших стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться, має задовільний стан здоров'я. Відповідач самостійно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, участі у вихованні не бере.

На час розгляду справи прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років згідно з ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року N -VIII складає 1167,00 грн., з 6 до 18 років - 1455,00 грн.

При визначенні розміру аліментів суд враховуэ, що дитина ОСОБА_3 відвідує театральну студію. Крім того, малолітня ОСОБА_4 перебуває на обліку в неврологічному відділенні, потребує регулярного лікування. Зазначені обставини також визнаються сторонами.

Враховуючи встановлені судом обставини та заявлені позовні вимоги, суд вважає за доцільне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам сімейного законодавства, в розмірі, що перевищує 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи, а саме в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, для кожної дитини, до досягнення повноліття, та з індексацією відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Позов до суду було пред'явлено позивачкою 16.07.2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.1), тому аліменти підлягають стягненню саме з цього часу.

За змістом ч.1 ст. 80, ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 487,20 грн., від сплати якого позивачка була звільнена при пред'явленні позову до суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 59, 60, 88, 197, 208-209, 212, 214-215, 293, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: м.Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_5, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_2

- на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. для кожної дитини, щомісяця, починаючи з 16.07.2015 року до досягнення кожною дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.

- судовий збір в розмірі 487,20 грн. в дохід держави.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя Л.Г. Артемова