Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2075/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Журбі С.П.

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 29 жовтня 2015 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті двоюрідної баби ОСОБА_3, померлої 13 травня 2007 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 13 травня 2007 року померла двоюрідна баба ОСОБА_3. Після смерті тої залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,61 га, вартістю 41480,71 грн., на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007020, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої. Він, як спадкоємець за законом прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття був неповнолітньою особою. У встановлений законом строк звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відділ Держгеокадастру теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 1,61 га, вартістю 41480,71 грн., на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007020, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я ОСОБА_3, померлої 13 травня 2007 року, який був утрачений.

Представник відповідача (ОСОБА_2 сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 1,61 га, вартістю 41480,71 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території ОСОБА_2 сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-99. 13-195/15-15 від 16 жовтня 2015 року).

13 травня 2007 року ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №100892, видане 14 травня 2007 року ОСОБА_2 сільською радою, Кодимського району Одеської області).

Як убачається з дослідженого судом рішення Кодимського районного суду Одесьокї області від 24 вересня 2015 року (справа №503/1552/15-ц), встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 як внучатого племінника і баби.

Частиною першою статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні.

Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на ім»я ОСОБА_3 (лист державного нотаріуса №1185/02-14 від 20 жовтня 2015 року).

Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№43 від 23 жовтня 2015 року).

Згідно Інформації Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-99. 13-195/15-15 від 16 жовтня 2015 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу на ім»я ОСОБА_3 не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав.

Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно.

З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,61 га, вартістю 41480,71 грн., на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007020, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я ОСОБА_3, померлої 13 травня 2007 року, який був утрачений.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1266 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст.10,60, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_2 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку площею 1,61 га, вартістю 41480,71 грн., на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007020, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я ОСОБА_3, померлої 13 травня 2007 року, який був утрачений.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА