Справа № 500/5637/15-ц
Провадження № 2/500/2740/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий суддя Грубіян Л.І.,
при секретарі Матвійчук Н.Ф.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником квартири №2, розташованої в будинку №22 по вул.Рєпіна в м.Ізмаїлі Одеської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло за №88, а також свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2003 року. В зазначеній квартирі з 17.12.2007 року зареєстрований ОСОБА_3, який в квартирі не проживає, обов'язки по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує. Через реєстрацію відповідача він несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та обмежений у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.
Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив.
Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши позивача та його представника, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.
Частиною 5 ст.74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо.
Так, в судовому засіданні встановлено, що на свідоцтва про право власності на житло за №88, а також свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2003 року після смерті матері-Черненко Н.А., ОСОБА_1 належить квартира №2, розташована в будинку №22 по вул.Рєпіна в м.Ізмаїлі Одеської області.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17.12.2007 року.
ОСОБА_3 з липня 2014 року у зазначеній квартирі не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданими у судовому засіданні.
Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №2, розташованій в будинку №22 по вул.Рєпіна в м.Ізмаїлі Одеської області, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.16, 316, 317, 319, 321, 358, 383, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58-61, 208, 209, 212-215, 218, 222, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення, як заочне, може бути переглянуте за заявою відповідача, що подається до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачами до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6