Справа № 333/5533/15-ц
Провадження № 2/333/2456/15
25 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дмитрієвої М.М.,
при секретарі Пасюті К.О.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод у користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод у користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.
З 20.02.1996 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Є основним квартиронаймачем. Окрім нього в зазначеній квартирі зареєстровані його син ОСОБА_4 та син колишньої дружини ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі більше 10 років, не сплачує комунальні платежі. Особисті речі відповідача за вказаною адресою відсутні. Місцезнаходження відповідача невідоме. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття останнього з реєстрації за вказаною адресою.
Уточнивши позовні вимоги позивач ОСОБА_2 просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату і час судового засідання, причини неявки суду не повідомив.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених ньому, просила суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Судом вживалися заходи щодо встановлення місця перебування відповідача та належного його повідомлення про час і місце розгляду справи. У судове засідання, призначене на 25.09.2015 року, відповідач викликався через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 108 від 19.09.2015 року.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що позивача ОСОБА_2 знає близько 5 років, ОСОБА_3 особисто не знає та не бачила, знає, що це син колишньої дружини ОСОБА_2 Особистих речей ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не бачила. Чи спілкуються між собою родина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їй не відомо.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Вислухавши думку учасників процесу, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З 20.02.1996 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 584 від 15.04.2015 року виданою ЦОА та договором № 3012 від 15.04.2015 року.
У квартирі також зареєстровані: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою № 584 від 15.04.2015 року виданою ЦОА.
Відповідно до Акту від 22.04.2015 року ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає за вказаною адресою з 1994 року.
Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 вiд 10.03.89 року, № 13 від 25.12.92 року, № 15 від 25.05.1998 року, розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Статтею 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюють відповідні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в АР Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 71 ЖК України, ст.ст. 3,10, 11, 58-60,169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод у користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва