У Х В А Л А

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 19 лютого 2015 року й ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - відділ державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції, про визнання поруки припиненою та зобов'язання відкликати виконавчий лист,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою про визнання поруки припиненою та зобов'язання відповідача відкликати виконавчий лист.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від

18 листопада 2014 року позов задоволено частково, ухвалено визнати поруку за договором поруки, укладеним 13 вересня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») і ОСОБА_4, припиненою; у задоволенні іншої частини позову відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 19 лютого

2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року, вказане рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання поруки припиненою та вирішення питання про розподіл судових витрат скасовано й у цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вказаної позовної вимоги відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення апеляційного суду й ухвали суду касаційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 20 травня 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який виходив з того, що зобов'язання припиняється смертю боржника у разі, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і в зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою; вимогу про припинення поруки пред'явлено позивачем у зв'язку зі смертю боржника 2 червня 2013 року - після ухвалення рішення Кременецького районного суду від 12 вересня 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_4, як поручителя, на користь

ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 39 422 долари США 93 центи, яке вступило в законну силу та знаходиться на примусовому виконанні.

Натомість, із наданого для прикладу рішення від 3 жовтня 2012 року не вбачається, що існувало судове рішення про стягнення заборгованості з поручителя і воно знаходилося на примусовому виконанні, під час якого помер боржник; суд касаційної інстанції, задовольняючи позов про визнання поруки припиненою, встановив, що спадщину після смерті боржника ніхто не прийняв, та дійшов висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого частиною третьою статті 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, у зв'язку з чим відмова судів у задоволенні позову з тих підстав, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом, не є обґрунтованою.

Порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - відділ державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції, про визнання поруки припиненою та зобов'язання відкликати виконавчий лист за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 19 лютого 2015 року й ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

20 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України А.Г. Ярема Л.І. Охрімчук Ю.Л. Сенін