АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою передати справу на новий розгляд до сду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Справа № 760/13359/2015
№ апеляційного провадження:22-ц-796/13613/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Калініченко О.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Зокрема в своїй скарзі апелянт вказує на те, що постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції грубо порушив норми цивільного процесуального законодавства, зокрема ст. 213 ЦПК України.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. а.с.39,40), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач звернувся в суд із позовом про визнання особи такою, щ втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки позовна заява, на думку суду не відповідала вимогам ст. 119, 120 ЦПК України, зокрема, в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач

обґрунтовує свої вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 визнаною не поданою та повернуто заявнику у зв'язку з не усуненням недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить судовий збір, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів вважає, апелянти обґрунтовано зазначив у своїй скарзі, що 04 серпня 2015 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем було подано заяву про усунення недоліків, у якій позивач звертав увагу на положення п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2015 року.

Відповідно до п. 7 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, подання доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд першої інстанції не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Процесуальне законодавство хоча і встановлює вимоги до змісту позовної заяви, однак не вимагає чіткого матеріально-правового обґрунтування її вимог, оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, а тому зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким; законом слід керуватися при вирішенні спору.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що в порушення норм процесуального права, суд першої інстанції на стадії прийняття заяви до розгляду вдався до оцінки доказам, якими заявники обґрунтовували свої вимоги.

Враховуючи наведене, ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: