печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 жовтня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фаркош Ю.А.,

при секретарі Заїкіній Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування квартирою та виселення,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 ОСОБА_4, правонаступником якого після його смерті є ОСОБА_1, звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, проте у даному житловому приміщенні проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 вселилась та зареєструвалась при житті свого чоловіка - попереднього власника ? житлового приміщення ОСОБА_5, в подальшому стала власником 1/6 житлового приміщення по спадкуванню за законом. Відповідач ОСОБА_3 являється донькою відповідача ОСОБА_2, вселилась та зареєструвалась у спірному житловому приміщенні як член родини відповідача ОСОБА_2 Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2014 право власності відповідача ОСОБА_2 на 1/6 частину спірного житла визнано за ОСОБА_4, а відтак відповідач ОСОБА_2 втратила право користування даним житловим приміщенням і, як наслідок, ОСОБА_3 також втратила право користування даним житловим приміщенням. Посилаючись на викладені обставини а також те, що відповідачі не є членами сім'ї нового власника житлового приміщення, а відтак вони підлягають виселенню зі спірного житлового приміщення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав повністю, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з»явились повторно, про день та час розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого.

Судовим розглядом встановлено, що власниками житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, були позивач ОСОБА_4 (5/6) та відповідачка ОСОБА_2 (1/6).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2014, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014, право власності відповідачки ОСОБА_2 на 1/6 частини спірної квартири припинено, право власності на цю частину визнано за ОСОБА_4 з виплатою відповідачу ОСОБА_2 в рахунок компенсації припинення права власності кошти в розмірі 185 740 грн. 00 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 помер, після чого відкрилась спадщина.

18.06.2015 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частини та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 спірної квартири.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.06.2015 ОСОБА_1 являється єдиним власником спірного житлового приміщення.

Відповідачка ОСОБА_3 була вселена та зареєстрована в спірній квартирі за згодою колишньої власниці частини квартири відповідача ОСОБА_2, як члени її сім'ї.

Також судовим розглядом встановлено, що після даного судового рішення відповідачі продовжують проживати у спірному житловому приміщенні, чим порушують право власності позивача, яка вимушена проживати за іншою адресою.

У відповідності до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Зі змісту даних норм, право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою та їх виселення підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що відповідачі порушують право власності позивача, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 224 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування квартирою та виселення - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.А.Фаркош