Провадження № 2/643/6170/15
12.11.2015 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді - Задорожної А.М.,
за участю секретаря судового засідання - Тугайбей В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі 01.10.2015р. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просили усунути перешкоди в користуванні квартири АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідачам таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняти його з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. Попереднім власником ? частини квартири був відповідач, який свою частку квартири подарував ОСОБА_4, а та, в свою чергу, подарувала ОСОБА_5 На даний час ОСОБА_3 зареєстрований у квартирі, хоча там не проживає, речей у квартирі немає. Реєстрація відповідача порушує їхні права на вільне володіння та розпорядження власним майном.
Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких зазначили, що на задоволенні позову наполягають та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі, просили справу розглядати за їхньої відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів.
Представник третьої особи - Московський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, який виконує функції сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в судове засідання не з'явився. 09.11.2015р. начальник відділу подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності їхнього представника та ухвалити рішення на розсуд суду.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах належить квартира АДРЕСА_1.
За вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Частиною 1 ст. 7 цього ж Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин, враховуючи, що реєстрація відповідача позбавляє позивачів можливості вільно розпоряджатися власним майном на свій розсуд, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди в користуванні та розпорядженні належній їм квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації за даною адресою.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий А.М. Задорожна