Справа № 573/2352/15-ц
Номер провадження 2-о/573/108/15
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2015 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Воронівська сільська рада Білопільського району Сумської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що 09 серпня 2001 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у землі колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми ім. Ватутіна. ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 На даний час заявниця має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну частку (пай), в звязку з чим звернулась до нотаріуса. Але з'ясувалось, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ №0234972 від 11 березня 1997 року прізвище, імя та по батькові матері заявниці помилково записано як "Спесівцева Варвара Федосіївна", тоді як у свідоцтві про смерть її прізвище записане як ОСОБА_2, а по батькові - Феодосівна. Через розбіжності в написанні прізвища та по батькові матері заявниці в правовстановлюючому документі остання позбавлена можливості оформити спадщину. Виправити описку в сертифікаті на право на земельну частку (пай) у позасудовому порядку на даний час заявниця ОСОБА_1 не має можливості. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою і просить встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2, яка померла 09 серпня 2001 року, належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0234972 від 11 березня 1997 року, виданий на імя ОСОБА_3.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи без його та заявника участі, вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Воронівської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова ОСОБА_5 направила суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявника та заінтересованої особи за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 серпня 2001 року померла ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть (а.с. 4).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2012 року було встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_2, яка померла 09 серпня 2001 року була рідною матірю ОСОБА_1, заявника у справі. Рішення суду набрало законної сили 08 січня 2013 року (а.с. 8).

Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у землі колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми ім. Ватутіна, яка належала померлій на підставі сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ №0234972 від 11 березня 1997 року (а.с. 6).

Як вбачається з вказаного вище сертифікату, прізвище, імя та по батькові матері заявниці в ньому було записано як "Спесівцева Варвара Федосіївна".

Крім того, за життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла доньці ОСОБА_1, заявника у справі, при цьому її прізвище, імя та по батькові під час складання заповіту було записане на російській мові як ОСОБА_6. Вказаний заповіт посвідчений 14 квітня 1997 року виконкомом Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с. 5).

З довідки Воронівської сільської ради Білопільського району №826/02-17 від 26 жовтня 2015 року вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_2, посвідчений виконкомом Воронівської сільської ради за №72 від 14 квітня 1997 року, не змінювався та не відмінявся. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її донька ОСОБА_1, яка вступила у фактичне управління спадковим майном (а.с. 7).

На даний час заявник має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну частку (пай), в звязку з чим звернулась до нотаріуса, але через розбіжності в написанні прізвища та по батькові матері заявниці в правовстановлюючому документі остання позбавлена можливості оформити спадщину.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Розбіжності в написанні прізвища та по батькові нині покійної ОСОБА_2 у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0234972 від 11 березня 1997 року з написанням її прізвища та по батькові в свідоцтві про смерть, позбавляють заявника ОСОБА_1 можливості оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_2

Таким чином суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити і встановити той юридичний факт, що ОСОБА_2, яка померла 09 серпня 2001 року, належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0234972 від 11 березня 1997 року, виданий на імя ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 209, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2, яка померла 09 серпня 2001 року в селі Москаленки Білопільського району Сумської області, належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0234972 від 11 березня 1997 року, виданий на імя ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя