АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/4184/13-ц
Номер провадження №22ц/791/727/15 р. Головуючий в І інстанції: Сіденко С.І.
Категорія : 27 Доповідач: Борко А.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого:Борка А.Л.
суддів:Приходько Л.А.
Бездрабко В.О.
при секретаріПляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,зазначаючи, що відповідно до укладеного договору б/н від 31 січня 2008 р. ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з тим,що позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує,станом на 31.01.2013 року утворилася заборгованість в сумі 27558,87 грн.,з яких:6798,04 грн. - заборгованість за кредитом; 18972,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1288,52 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку із наведеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі - 27558,87 грн. та судові витрати.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ КБ «ПриватБанк» направило апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального закону, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 рокуАпеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено. Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 скасовано,ухвалено нове. Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі 27558,87 грн. та судові витрати у сумі 413,39 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 січня 2015 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_5 Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02.10.2014 року скасовано,справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог,суд першої інстанції зазначив,що в матеріалах справи відсутні докази того,що між сторонами дійсно було укладено письмовий договір б/н від 31.01.2008 року,згідно якого ОСОБА_5 отримала 31.01.2008 року кредит у розмірі - 7000 грн. у зв'яз- яку із чим відмовив у задоволенні позову. Крім того суд першої інстанції зазначив,що позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі,що на його думку підтверджується п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції прийшов до зазначених вище висновків передчасно,без повного з'ясування усіх обставин справи з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,31.08.2008 року ОСОБА_5 підписала заяву (а.с.10 графа «Клієнт») та ознайомилася і погодила Умови та Правила надання банківських послуг, тарифи банку, які були надані їй для ознайомлення. Своїм підписом позичальниця підтвердила, що підписана нею заява разом з умовами надання банківських послуг,правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. (а.с.10-17).

За умовами укладеного між сторонами договору,позичальник отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 7000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи,умови договору ОСОБА_5 належним чином не виконувала,останні платежі здійснила у лютому 2009 року, у зв'язку з чим утворилася заборгованість,яка згідно розрахунку банку станом на 31.08.2013 року складає - 27 558,87 грн.

Відповідно до ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк,відповідно до умов договору та вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи,31 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено договір б/н, згідно з умовами якого ОСОБА_5 отримала 7 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Згідно до пункту 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH), дія картки закінчилась 01 лютого 2009 року.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (правова позиція,висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-146цс14).

На підстав вимог частин 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Колегією суддів встановлено,що матеріали справи не містять доказів надання відповідачем у суді першої інстанції заяви про застосування строку позовної давності. Під час розгляду справи апеляційним судом у судовому засіданні доводи представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про прийняття до уваги наявності по справі в суді першої інстанції усної заяви ОСОБА_5 про застосування строків позовної давності не прийняті до уваги колегією суддів.

Таким чином,на думку колегії суддів,без заяви сторони у спорі ні загальна,ні спеціальна позовна давність застосовуватись не може за жодних обставин,оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це письмової заяви сторони. Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції за власною ініціативою не мав права застосовувати позовну давність.

На думку колегії суддів,положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»,якими кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту,строк давності якого минув, необхідно застосовувати у системному зв'язку із самою ч.11 ст.11 зазначеного вище Закону,яка стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи,у суді першої інстанції,а також під час розгляду в апеляційному суді ОСОБА_5 указувала на те, що їй не відомо про укладання з позивачем будь-яких кредитних договорів і підпис у заяві поставлений іншою особою (а.с.31,98).

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2015 року призначено судово-почеркознавчу експертизу. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 17.06.2015 року - підписи від імені клієнта ОСОБА_5 у графі «Підписи» у заяві 042076484 від імені ОСОБА_5 до договору №SAMDN5474 про надання кредитного ліміту - виконані ОСОБА_5.

Колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі,оскільки висновок судово-почеркознавчої експертизи та матеріали справи в цілому повністю спростовують заяву ОСОБА_5 про те, що їй не відомо про укладання з позивачем будь-яких договорів і підпис у заяві поставлений іншою особою.

Таким чином,колегія суддів прийшла до висновку про укладання між сторонами кредитного договору б/н від 31.01.2008 року та наявністю у ОСОБА_5 перед позивачем заборгованості,яку необхідно стягнути на користь позивача у розмірі - 27 558,87 грн.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Таким вимогам закону рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 року не відповідає .

Враховуючи наведене вище,колегія суддів вважає,що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача із ОСОБА_5 у розмірі - 413,39 грн.

Керуючись вимогами ст.ст.213,303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення,яким позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі - 27 558,87 грн. та судові витрати у розмірі - 413, 39 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення,та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді