Провадження №2/748/715/15
Єдиний унікальний № 748/2215/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2015 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої: судді Хоменко Л.В.,

при секретарях Барбаш К.А., Головач О.М., Грибановській В.В.

за участі представників позивача Бабинця М.В., Браженко Л.Г.

прокурорів прокуратури Чернігівського району Наливайко Т.І., Савицького І.Ю.

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом Чернігівської районної державної адміністрації( як органу опіки та піклування) в інтересах малолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування Шибиринівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська райдержадміністрація в інтересах малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка не піклується про сина, його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги не надає, чим порушує його право на належне батьківське виховання. З 27 лютого 2015 року дитина перебуває у Прилуцькому обласному будинку дитини " Надія". За час перебування дитини у закладі мати його не відвідувала, життям та здоров'ям не цікавилась. За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на користь малолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні представники Чернігівської РДА Бабинець М.В. та Браженко Л.Г. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Представник позивача Браженко Л.Г. зазначила, що відповідачка не піклуючись про дитину, позбавляє її права на належне батьківське виховання, можливість зростати у повноцінній родині.

Представники прокуратури Чернігівського району Наливайко Т.І. та Савицький І.Ю. позовні вимоги підтримали та в інтересах дитини просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, суду зазначила, що опинилась у складній життєвій ситуації, є громадянкою Російської Федерації, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_8, який третю дитину не визнає, заборонив забрати її додому. Іншого житла, куди можна було б забрати дитину, відповідачка не має. Співмешканець забрав її паспорт та незаконно його утримує, у зв'язку з чим вона не може захистити свої права. Звернення до правоохоронних органів результату не дали, оформити новий паспорт є проблематичним, оскільки вона є громадянкою Росії, грошей не має. Співмешканець зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки, не відпускає її з дому. Заперечувала, що зловживає спиртними напоями, підробляє у людей, тримає вдома господарство, обробляє город. У зв'язку з тим, що співменшканець не відпускає її за межі села та через відсутність особистих коштів та паспорта вона не могла провідати дитину у дитячому будинку. Для влаштування в Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді необхідні документи, які вона знову ж таки не може зібрати.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Шибиринівської сільської ради, незважаючи на неодноразові виклики, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про народження малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_5 (а.с.11)

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_5 та довідки про склад сім'ї, виданихШибиринівською сільською радою Чернігівського району вбачається, що відповідачка періодично проживає без реєстраці в будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_10. За зазначеною адресою зареєстровані та проживають - її співмешканець ОСОБА_8, мати співмешканця - ОСОБА_10, син - ОСОБА_11 та син - ОСОБА_12 Будинок електрофікований, опалення пічне. Вихованням дітей займається бабуся ОСОБА_10, ОСОБА_5 та її співмешканець зловживають спиртними напоями, ніде не працюють. (а.с.8,9).

Відповідно характеристики Шибиринівської сільської ради відповідачка зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, ніде не працює (а.с.7).

Як вбачається з довідки Комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцького обласного будинку дитини «Надія» малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та виховується в даному закладі з 27 лютого 2015 року по теперішній час на підставі заяви матері про тимчасове влаштування дитини від 22 січня 2015 року, термін якої закінчився. Дитина знаходиться на повному державному забезпеченні. Мати малолітньої дитини ОСОБА_5 не цікавиться сином, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не відвідує, не телефонує та не вирішує питання про повернення дитини на виховання в сім'ю (а.с.5,6). Станом на 21 вересня 2015 року ситуація не змінилась, мати дитини ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, дитину не відвідувала, не телефонувала, питання про повернення дитини на виховання у сім'ю не вирішувала.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засідання пояснила, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Чернігівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що опинилась у складних життєвих обставинах та потребує сторонньої допомоги. Сім'я неодноразово попереджалась про належне ставлення до виконання батьківських обов'язків. Не заперечувала, що весною 2015 року ОСОБА_5 зверталась до Центру з приводу отримання громадянства України, їй була надана консультація. Також у вересні цього року їй було надано вичерпну інформацію та перелік документів, необхідних для влаштування родини до Центру. Проте ОСОБА_5 більше не з'явилась.

Чернігівська районна державна адміністрація надала висновок про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6 оскільки вона безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не працює, чим порушує право дитини на належне батьківське виховання.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що не спростованими є доводи відповідачки, що вона опинилась у складнй житєвій ситуації - її співмешканець забороняє їй забрати дитину додому, незаконно утримує її паспорт, забороняє їй спілкуватись з рідними, виїжджати за межі села, що іншого житла, куди вона могла б забрати дитину вона не має. Не маючи паспорта, не маючи документів на легальне проживання в Україні, вона не може самостійно захистити своїх прав та прав своїх дітей. Через вказані об'єктивні причини та відсутність особистих коштів відповідачка позбавлена можливості забрати дитину у сім'ю та відвідувати її дитячому закладі.

Судом встановлено, що 06 листопада 2015 року ОСОБА_5 провідала дитину у дитячому будинку та написала заяву про продовження його перебування у закладі, у судовому засіданні категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

За таких обставин, застосування позбавлення батьківських прав, як заходу впливу на неналежну поведінку батьків може мати місце лише у виключних (крайніх) випадках, і при умові коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Тож при вирішенні справи суд враховує зазначені вище обставини, через які відповідачка не може повно реалізувати свої обов'язки по вихованню дитини, та прагне до їх вирішення та вважає, що по справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідає його інтересам, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_5 про необхідність зміни ставлення до виховання своєї дитини з покладанням на орган опіки і піклування Чернігівської районної державної адміністрації контролю за виконанням нею батьківських обов'язків.

Позовні вимоги в частині про стягнення аліментів задоволенню не підлягають, виходячи з необгрунтованості позовних вимог та не зазначення опікуна, на користь якого необхідно стягнути аліменти.

Статтею 193 СК України частиною 2 передбачено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті на загальних підставах.

Не зазначення опікуна, на користь якого слід стягнути аліменти на думку суду утруднить виконання рішення суду, крім того, заклад, у якому перебуває дитина, не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідним позовом.

За обставин викладених вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 180, 193, 245 Сімейного кодексу України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Чернігівській районній державній адміністрації в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на його утримання.

Попередити ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_6 і покласти на орган опіки та піклування Чернігівської районної державної адміністрації контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Хоменко