У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на майно та зняття його з-під арешту, за касаційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 01 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4, фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на майно та зняття його з-під арешту.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 01 вересня 2015 року, відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

У касаційній скарзі представник позивачів - ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Статтею 342 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позов заявлено фізичними особами - підприємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5; відносини між позивачами та відповідачкою ОСОБА_8 виникли у зв'язку з підприємницькою діяльністю останньої, яка також є фізичною особою-підприємцем.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.