справа №619/3953/15-ц
провадження №2/619/1785/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом садівничого товариства «Гелій», ОСОБА_2 до обслуговуючого кооперативу садівниче товариство «Козачанка-2» про зобовязання компенсувати грошові витрати, зобовязання укласти договір, відшкодування моральної шкоди,

установив

Позивачі просять суд ухвалити рішення, згідно якому зобовязати ОКТ «Козачанка-2» укласти договір з с/т «Гелій» на предмет компенсування грошових витрат на ХХ трансформатора та інші непередбачені грошові витрати на експлуатацію та цілісність КТП в розмірі ? частини та зобовязати відповідача відшкодувати моральну шкоду, завдану ОКСТ «Козачанка-2» і голові правління ОСОБА_2 в розмірі 1400,00грн., перерахувавши половину суми до державного бюджету посилаючись на те, що споживач електричної енергії садівниче товариство «Гелій» і субспоживач електричної енергії обслуговуючий кооператив садівничого товариства «Козачанка-2» експлуатують комплектну трансформаторну підстанцію спільно. Договору про спільну експлуатацію КТП, в т.ч. про розподіл організаційних та матеріальних затрат між ними не існує. Організаційну роботу, відповідальність за технічний стан і дотримання правил експлуатації електрогосподарства в т.ч. й КТП несе с/т «Гелій» як споживач, відповідно до договору між с/т «Гелій» та енергозбутом. Однією із експлуатаційних витрат на трансформатор (складова частина КТП) є оплата за перетікання реактивної енергії (спрощена назва - холостий хід «XX»), яку безапеляційно і щомісячно стягує енергозбут з с/т «Гелій», як з споживача. З 01.04.2010 року ОКСТ «Козачанка-2», відповідно до вимог ст. 1133,1:1133,2 ЦКУ встановлено рівень половинних витрат на оплату XX трансформатора. Такий рівень оплати за XX трансформатора і інші витрати ОКСТ «Козачанка-2» були схвалені відповідачем усно і виконувались без претензій на протязі 37 місяців до 01.05.2013 року. Таким чином відповідно до ст. 1158.2 ЦКУ відносини с/т «Гелій» та ОКСТ Козачанка -2», в частині оплати XX трансформатора, набули силу відповідного договору. Практика оплати XX трансформатора в рівних долях реально діє між сусідніми (шість) товариствами. З приходом нового голови правління ОКСТ «Козачанка-2» почала вимагати рівень оплати за XX трансформатора пропорційно обєму використаної електроенергії. А коли вияснили, що такий принцип оплати за XX трансформатора не на користь ОКСТ Козачанка-2», то стали вимагати рівень оплати від ОКСТ «Козачанка-2» пропорційно кількості земельних ділянок, тобто 1/3. С/т Гелій» не може погодитись з позицією ОКСТ «Козачанка-2» тому, що затрати на ХХ трансформатора не залежать від кількості земельних ділянок, не залежать від обєму спожитої електроенергії і тому, що відносини с/т «Гелій» і ОКСТ «Козачанка 2» в частині затрат на експлуатацію КТП відповідно ст. 1158.2 ЦКУ набули силу договору. На протязі довгих перемовин (вересень 2014р.) ОКСТ «Козачанка-2» незаслужено, прилюдно і офіційно зневажливо омовила особисто голову правління с/т «Гелій», обвинувачуючи його в користі, обмані, від чого постраждали честь, гідність та ділова репутація ОСОБА_2 Офіційний лист, де відображається законність позиції та вимог с/т «Гелій» голова правління ОКСТ «Козачанка-2» ОСОБА_3 приймати відмовилась 14.09.2014 року, порушуючи свій службовий обовязок. 28.09.2014 року стало відомо про те, що ОКСТ «Козачанка 2», без відома с/т «Гелій», порушуючи правила ведення фінансових операцій, правила користування електроенергією компенсує витрати с/т «Гелій» на XX трансформатора в розмірі 1/3 грошових витрат на XX.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що садове товариство «Гелій» та ОКСТ «Козачанка-2» одержують електричну енергію від одного трансформатора, договору про спільну експлуатацію якого не має. С/т «Гелій» несе відповідальність за експлуатацію трансформатора, витрати на холостий хід повинні сплачувати сторони, які використовують роботу трансформатора. «Козачанка-2» сплачувала ? частину з 01.04.2010 року і були згодні на таку оплату, «Гелій» виставляв рахунки, які «Козачанка-2» сплачували без заперечень. З приходом нового голови «Козачанка-2» почали сплачувати 1/3 частину витрат без їх дозволу. Моральна шкода полягає в тому, що він нікого не обманював, як про це було написано в листі відповідача, тому постраждала його ділова репутація.

Суд, вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється керівником садівничого товариства «Гелій», що підтверджено довідкою АА №118466 з ЄДРПОУ.

ОСОБА_3 являється керівником обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Козачанка-2», про що мається виписки з ЄДРПОУ.

Позивачем для захисту свого права обрано спосіб зобовязання відповідача укласти договір у судовому порядку.

Статтею 19 Конституції України в цивільних правовідносинах закріплено принцип, згідно з яким ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законом.

Згідно частини 1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно частини 2 статті 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Визначеними ст. 3 ЦК Україин загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні обовязки, є свобода договору.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, суд зазначає, що такий спосіб захисту цивільних прав, як зобов'язання укласти договір, не передбачений ст. 16 ЦК України. Договір - це волевиявлення учасника правочину, яке в силу ст. 203 ЦК України повинне бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відмова відповідача від укладення такого договору є формою реалізації ним своїх прав.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, положення діючого законодавства та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову та захисту прав позивача в обраний ним спосіб.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 1400,00грн. суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно зі ст. ст. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачі не довели свій позов в частині завдання моральної шкоди, оскільки на підтвердження даної обставини суду не надано жодного належного та допустимого доказу.

Судові витрати відповідно до ст.. 88 ЦПК України залишаються за рахунок позивача.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив

У задоволенні позову садівничого товариства «Гелій», ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко