Справа № 464/3065/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Є.А.
Провадження № 22-ц/783/4976/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Ясиновської Я.М.,

з участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

представника ВДВС - Семена І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду скаргу задоволено частково.

Ухвалу суду оскаржив Сихівський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Вважає факти наведені скаржником у скарзі безпідставними, а прохання визнати незаконними дії державного виконавця та скасувати постанову про заміну сторони виконавчого провадження та постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні що не підлягає задоволенню. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника. У разі відсутності у боржника коштів, стягнення звертається на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно закону не може бути накладено стягнення. Боржник ігнорував повідомлення державного виконавця. Законних підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанови про заміну сторони виконавчого провадження та постанови про призначення експерта, акту опису і арешту майна - відділ не вбачає.

Просить скасувати ухвалу суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиціїпідлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17.11.2010 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Фольксбанк" стягнуто заборгованість в розмірі 204941 грн. 99 коп., а також судові витрати в розмірі 1820 грн.

21.03.2011 року Сихівським районним судом м. Львова на підставі вищезазначеного рішення видано виконавчий лист № 2-2342/11.

Виконавчий лист перебував на виконанні у Сихівському ВДВС ЛМУЮ (виконавче провадження ВП № 26336146).

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25.06.2012 року замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 26336146 з ПАТ "Фольскбанк" на ТзОВ "Компанія з управління активами "Промоколект-капітал".

05.11.2012 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області ухвалу Сихівського районного суду м. Львова про заміну стягувача залишено без змін.

25.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з причини відсутності майна, на яке може бути звернуто стягнення.

12.02.2015 року ТзОВ "Компанія з управління активами "Промоколект-капітал" звернулося до Сихівського ВДВС ЛМУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

13.02.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 46498686.

Постановою державного виконавця від 05.03.2015 року накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунках боржника, відкритих у ПАТ "Універсал банк" та ПАТ "А-Банк".

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

17.03.2015 року державним виконавцем складено акт опису і арешту майна квартири за адресою: АДРЕСА_1. В акті зазначено, що описане майно буде передано для реалізації не пізніше 22.03.2015 року.

Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира в АДРЕСА_1. Її частка в даній квартирі складає 1/4.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2 та визнаючи незаконними дії державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ Боцій Наталії Ярославівни щодо проведення опису та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та знімаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1, що накладений державним виконавцем Сихівського ВДВС Львівського МУЮ Боцій Наталією Ярославівною актом опису від 17 березня 2015 року, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що арешт на майно може бути накладений лише на майно, яке належить боржнику, та після визначення судом його частки.

Проте, з таким висновками суду, колегія суддів повністю погодитися не може.

Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

За правилами ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Оскільки 17.03.2015 року державним виконавцем складено акт опису і арешту майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 та накладено заборону на її відчуження, державним виконавцем по суті складеним актом описом арешту майна порушено законні права та інтереси інших співвласників квартири, так як заборону на відчуження згаданої квартири накладено повністю, а не в межах 1/4 частки, яка належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Колегія суддів вважає, що такі дії державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ в частині накладення арешту на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 є незаконними, в зв"язку з чим арешт вищезгаданої квартири з 3/4 частини підлягає скасуванню, залишивши під арештом та забороною відчуження 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 яка належить боржнику.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України встановлено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний судзмінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Згідно п.6 ч.1 ст. 314 ЦПК України, розглянувши справу, апеляційний суд постановляє ухвалу у випадках скасування ухвали та вирішення питання по суті.

З врахуванням наведеного, ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2015 року в частині зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали, якою: визнати незаконними дії державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ в частині накладення арешту на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 та постановити в цій частині нову ухвалу - зняти арешт з 3/4 частин квартири АДРЕСА_1.

В решті ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 03 червня 2015 року колегія суддів вважає законною, обгрунтованою та такою, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права поскільки, дії державного виконавця Боцій Н.Я. Сихівського ВДВС ЛМУЮ щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2015 року ВП №46498686, про арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2015 року, про арешт коштів боржника від 05.03.2015 року вчинені в межах дії Закону України "Про виконавче провадження", а відтак, підстав для скасування згаданих постанов у суду першої інстанції не було.

Проаналізувавши долучені до матеріалів справи докази, в частині скарги яка залишена без задоволення, суд першої інстанції вірно прийшов до правильного висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2015 року ВП №46498686, про арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.03.2015 року, про арешт коштів боржника від 05.03.2015 року діяв у межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст. ст.303, 304, 307 ч.2 п.2, 311, 312 ч.1 п.2, 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2015 року в частині зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою: визнати незаконними дії державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ в частині накладення арешту на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 та постановити в цій частині нову ухвалу - зняти арешт з 3/4 частин квартири АДРЕСА_1.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: