Справа № 599/1496/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Чорної В.Г.

при секретарі Біловус С.В.

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції про примусове входження в приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції звернувся із поданням про примусове входження в житлову квартиру в АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист №599/311/14-ц від 26.06.2014 року Зборівського районного суду про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. У судове засідання державний виконавець не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку, що подання не обґрунтоване, державний виконавець до суду не з`явився, не наддав суду виконавчого провадження, за таких обставин суд вирішує справу на підставі матеріалів подання.

Згідно матеріалів подання, встановлено, що на виконанні у відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 44680979 з виконання виконавчого листа №599/311/14-ц від 26.06.2014 року виданого Зборівським районним судом про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 вересня 2014 року в порядку ст. ст. 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезгаданого виконавчого листа. Боржником станом на 15.09.2015 року рішення суду не виконано.

25.09.2014 року та 10.10.2014 року при виході за адресою, фактичного місця проживання боржників: м.Зборів, вул. Миру, 9/12 судовий виконавець зафіксував, що боржник із малолітньою дитиною добровільно не виселилася.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов'язання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи.

Цією ж статтею встановлено, що при виконанні судових рішень державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належні боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення. Згідно передбачених норм вбачається, що суд розглядає питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника на підставі наявного права державного виконавця безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними.

За змістом наведених правових норм примусове проникнення до житла - це крайній захід, якому повинні передувати всі інші передбачені законодавством дії щодо виконання рішення суду.

Суду не надано переконливих доказів на підтвердження того, що боржник відмовляється добровільно виконати рішення суду. З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем виконані всі можливі заходи. Не підтверджені належними доказами також і доводи подання щодо перешкоди боржника у вході до квартири. До того ж відсутні дані про те, що боржник свідомо перешкоджає представниками ДВС у примусовому виконанні рішення суду.

Крім того, в матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо власників будинку, акту житлово-комунальної організації на підтвердження проживання боржника та інших осіб за адресою, зазначеною державним виконавцем, а також неповідомлення інших осіб, права, свободи та інтереси яких можуть бути порушені в результаті примусового входження до їх житла.

Враховуючи наведене, а також те, що чинним законодавством України (ст. 376 ЦПК України) передбачено вичерпний перелік випадків, надання дозволу про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, а саме лише, коли у житлі чи іншому володінні боржника - фізичної особи або іншої особи, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення подання державного виконавця про примусове входження в у житлову квартиру в АДРЕСА_1, відсутні, окрім іншого, ще і будуть порушені гарантовані Конституцією України права власників вказаного домоволодіння щодо недоторканості житла.

Крім того, статтею 376 ЦПК України передбачено вичерпний перелік випадків, надання дозволу про примусове проникнення до житла, а не входження до житла, про що просить державний виконавець у поданні.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст.10,60,210,212,376 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції про примусове входження до житла, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_3