У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Кафідової О.В., Леванчука А.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення апеляційного суду Київської області від 3 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 травня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_6 було укладено договір «Автопакет» № 58/П/60/2007-840, згідно з яким банк надав останньому на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) на загальну суму 10 108 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % на рік, зі строком повернення цих коштів до 10 травня 2012 року.

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором 11 травня 2007 року між банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_6 усіх його зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором у повному обсязі. ОСОБА_6 умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 12 вересня 2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 73 976 грн 18 коп., з яких: 2 807,89 доларів США, що еквівалентно 36 362 грн 41 коп., - заборгованість за кредитом, 1 269,31 доларів США, що еквівалентно 16 437 грн 67 коп., - заборгованість по сплаті відсотків, 8 086 грн 16 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 13 089 грн 94 коп.,- штраф за порушення умов кредитного договору. Указану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено, стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 73 976 грн 18 коп. заборгованості за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 58/П/60/2007-840. Стягнуто з відповідачів на користь позивача по 369 грн 88 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 3 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту, штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 21 176 грн 10 коп., а також судового збору у розмірі 739 грн 76 коп. змінено, стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «КБ «Надра» 15 899 грн 46 коп. та по 343 грн 50 коп. судового збору. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Під час розгляду справи місцевим судом правильно було встановлено, що 11 травня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_6 було укладено договір «Автопакет» № 58/П/60/2007-840, відповідно до умов якого банк надав останньому на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) на загальну суму 10 108 доларів США, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % на рік, зі строком повернення цих коштів до 10 травня 2012 року.

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним договором 11 травня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_6 усіх його зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором у повному обсязі.

Встановлено, що ОСОБА_6 умови кредитного договору не виконав і станом на 12 вересня 2014 року його заборгованість становить 73 976 грн 18 коп., з яких: 2 807,89 доларів США, що еквівалентно 36 362 грн 41 коп., - заборгованість за кредитом, 1 269,31 доларів США, що еквівалентно 16 437 грн 67 коп., - заборгованість по сплаті відсотків, 8 086 грн 16 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту, 13 089 грн 94 коп.,- штраф за порушення умов кредитного договору.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Правильно встановивши характер спірних правовідносин та застосувавши до них вказані вище норми Закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ «КБ «Надра» та солідарне стягнення на його користь з відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 58/П/60/2007-840 у загальному розмірі 73 976 грн 18 коп., оскільки належними та допустимими доказами у справі доведено наявність цієї заборгованості, яка не погашена як боржником, так і поручителем.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про зміну рішення суду першої інстанції та без заяви сторони у справі, посилаючись на положення ч. 2 ст. 258 ЦК України, безпідставно зменшив розмір пені та штрафу, стягнувши за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду.

Однак такий висновок апеляційного суду не відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 червня 2015 року, у справі № 6-738цс15, якою передбачено, що виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України «Строки та терміни. Позовна давність» у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність. Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це заяви сторони. Таким чином суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 3 червня 2015 року скасувати, рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.С. Ткачук В.С. Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Кафідова А.О. Леванчук Головуючий Судді: