Справа № 226/2510/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_2 до Димитровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав забудовника у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. За життя померлий склав заповіт, яким заповів все свої майно їй, у тому числі вказаний будинок, яким він відкрито і безперервно користувався протягом усього життя, сплачував обов'язкові податки та зобов'язання за утримання домоволодіння. За змістом технічного паспорту та домової книги ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою розташування даного будинку та зазначений його власником. Крім нього осіб, що претендують на спадщину, не має. Після смерті батька він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на той момент не мала коштів на сплату державного мита, мешкала в іншому місті. Проте вона вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, оскільки користується будинком для власного проживання. З метою отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно позивач просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті свого батька та визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

До початку розгляду справи по суті позивач ОСОБА_5 збільшила обсяг своїх позовних вимог та змінила предмет позову, вказавши, що ОСОБА_4 останні два роки перед смертю мешкав разом з нею в м.Красногорівка Донецької області, був похований в м.Димитров Донецької області. На наступний день після поховання вона перевезла в м.Красногорівка речі, які належали померлому і знаходилися у зазначеному будинку, а саме: швейну та пральну машинки, телевізор, посуд. Зазначену спадщину вона прийняла згідно чинної на той час ст.549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Проте нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій, пояснивши, що житловий будинок не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. Як з'ясувалось у БТІ, її батько, збудувавши будинок, не ввів його в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ і не зареєстрував своє право власності на збудований будинок. Окрім того, у зазначеному заповіті від 13.06.1991 року у її прізвищі допущена помилка, а саме: її прізвище вказано як «ОСОБА_2» замість правильного «ОСОБА_2», як вбачається із її паспорту. У зв'язку з вказаною помилкою стає неможливо оформити її спадкові права. Оскільки ОСОБА_4 здійснював будівництво вищевказаного будинку згідно із законом і у неї виникли права і обов'язки забудовника, які відповідно до ст.1218 ЦК України входять до складу спадщини, позивач просить суд визнати за нею у спадковому порядку права та обов'язки забудовника на вищевказаний житловий будинок, що залишився після смерті її батька, та встановити факт належності їй заповіту від 13.06.1991 року.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги свого довірителя у повному обсязі.

Представник відповідача Димитровської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Заслухавши представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, про що свідчать копії свідоцтв про народження і шлюб позивача та смерть ОСОБА_4 (а.с.13, 39, 40).

Мати позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що встановлено на підставі копій свідоцтв про народження позивача та смерть ОСОБА_6 (а.с.12, 14).

Згідно за технічним паспортом, виготовленим Красноармійським бюро технічної інвентаризації за станом на 18.11.1981 року, за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться житловий будинок загальною площею 48,7 кв.м, у тому числі житловою - 18,8 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами, у графі власник вказаний ОСОБА_4, даний будинок був збудований у 1948 році, решта споруд та побудов - з 1961 року по 1965 рік (а.с.17-19).

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, з 26.08.2014 року по теперішній час фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що встановлено на підставі довідки квартального комітету від 09.06.2015 та записів у паспорті громадянки України на ім'я позивача (а.с.10, 16).

При огляді у суді архівної справи за інвентарним № 3311, сформованої комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що у справі відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння за вказаною адресою, яке було збудоване на підставі виготовленого Генерального плану та договору на відновлення права забудовника від 26.07 1948 року, уладеного між ОСОБА_4 і Новоекономічним міськкомгоспом та посвідченого 09.08.1948 року за реєстр.№ 562 державним нотаріусом державної нотаріальної контори м.Червоноармійська Сталінської області, відповідно до якого ОСОБА_4 на підставі рішення земельної комісії від 26.07.1948 року надано у користування ділянку землі площею 1500 кв.м для забудови житлового будинку згідно доданого до договору плану.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори від 31.07.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, так як спадкоємцем пропущений шестимісячний строк для подачі заяви та не надано правовстановлювальний документ на житловий будинок з реєстрацією його у відповідних органах (а.с.8).

Згідно даних Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 20.08.2015 року та інформації державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори від 20.08.2015 року на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкова справа не відкривалася. Заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчено Димитровською державної нотаріальною конторою 13.06.1991 року за реєстром № 1788 (а.с.41, 42, 43).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори Донецької області 13.06.1991 року за реєстровим номером 1788, ОСОБА_4, який мешкав в АДРЕСА_1, все майно, належне йому на день його смерті та на яке він матиме право за законом, заповів своїй дочці - позивачу ОСОБА_5 (а.с.15).

Допитана в суді свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканка будинку АДРЕСА_3 пояснила, що позивач ОСОБА_2, до шлюбу ОСОБА_4, є донькою її колишніх сусідів ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1. Раніше цей будинок мав номер НОМЕР_1. Подружжя ОСОБА_4 Полікарп і ОСОБА_8 почали проживати у своєму будинку ще до 1949 року, будинок було ними збудовано. Першою померла ОСОБА_8, потім у ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_8, на похованні якого вона була присутня. Ховала батька позивач. Всього у подружжя ОСОБА_8 було четверо дітей, троє з них вже померли. Перед смертю ОСОБА_4 жил в м.Красногорівка у своєї доньки ОСОБА_2, яка останні два роки здійснювала за ним догляд. Проте ховати ОСОБА_4 привезли до м.Димитров. Через декілька днів після поховання батька позивач завантажила батьківські швейну та пральну машинки, ковер, доріжки та зі своєю сім'єю повернулася до м.Красногорівка, де проживала. Позивач періодично приїжджала до м.Димитров і доглядала за будинком, прибираля сорну траву. Покійний ОСОБА_4 завжди казав всім сусідям, що його будинок належить донці ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, суду пояснив, що представник позивача ОСОБА_1 - двоюрідна сестра його дружини. Інна проживала зі своїми батьками ОСОБА_2 спочатку в м.Красногорівка, а зараз у зв'язку з проведенням АТО - в м.Димитров у батьківській хаті ОСОБА_2, яка там після народження проживала з батьками, які померли. Першою померла мати позивача, потім у ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько позивача, якого ховала позивач. Перед смерю два роки померлий мешкав у своєї доньки - позивача в м.Краснагорівка, яка за ним доглядала, бо дідусь вже не ходив. Ховати його привезли до м.Димитров. Після поховання батька позивач повернулася до себе додому в м.Красногорівка. При цьому з баьківської хати вона забрала з собою пральну та швейну машинки, ковер, посуд, телевізор.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.

Оскільки спадщина відкрилася до 01.01.2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Згідно за ст.529 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Наведені суду докази, їх аналіз, дають суду підставу вважати доведеним той факт, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, заволодівши у встановлений законом шестимісячний строк майном померлого.

Встановлення цього факту позивачу необхідно для оформлення за собою спадкових прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», яка втратила чинність 02.06.2011 року, було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05.08.1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена.

Судом встановлено, що померлим ОСОБА_4 на законних підставах було збудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, право власності на який оформлено ним не було. Отже у нього, як у забудовника, виникло право на отримання свідоцтва про право власності і державну реєстрацію права власності на будинок, що не було ним зроблено за життя.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов,язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно за ст.ст.177, 190 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, інше майно, результати робіт, послуги, майнові права, тощо.

За приписами ч.1 ст.178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі здійснення будівництва згідно із законом та смерті забудовника, всі його права та обов'язки як забудовника, входять до складу спадщини.

Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищеприведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

На пiдставi ст.ст.529, 548, 549 ЦК Української РСР ст.ст.182, 331, 177, 178, 190, 1216, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Димитровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав забудовника у порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, права та обов'язки забудовника на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.11.2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько