АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

08 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року,

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням подальших уточнень просив відшкодувати завдану незаконними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) моральну шкоду в розмірі 2000 грн., стягнувши вказану суму з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь шляхом безспірного списання з державного бюджету.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою Вищого адміністративного суду України від 16 травня 2013 року визнано незаконними дії ГУ МВС України в Дніпропетровській області при нарахуванні пенсії та зобов'язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.04.2006 року. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії відповідно до вказаної постанови в період з 03.10.2006 р. по 18.06.2011 р. та незаконно відмовило у подальшому перерахунку, посилаючись на відсутність коштів.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в період з 19.06.2011 р. по 01.07.2012 р. відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.04.2006 р. з розміру грошового забезпечення за останньою посадою перед звільненням з урахуванням усіх надбавок визнано неправомірними та зобов'язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю у відповідності до вимог вказаного Закону в період з 19.06.2011 р. по 01.07.2012 р.

Внаслідок незаконних дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області він був позбавлений можливості протягом тривалого часу отримувати пенсію у повному обсязі, а також був змушений звертатися до органів державної влади, суду з проханням відновити його порушені права. У зв'язку з цим йому було заподіяно моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року позов задоволено.

Вирішено відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, завдану незаконними діями органу державної влади - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в розмірі 2000 грн.

Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 2000 грн. у відшкодування моральної (немайнової шкоди), завданої діями ГУ ПФУ у Дніпропетровській області шляхом безспірного списання з державного бюджету.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року в задоволенні заяви ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить скасувати заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що провадження у справі було відкрито з порушенням правил підсудності. На порушення вимог ст.227 ЦПК України відповідачу було направлено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення, що позбавило можливості його дослідити в повному обсязі та повноцінно його оскаржити.

Зазначило, що на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 16.05.2013 р. ОСОБА_1 у липні 2013 року проведено перерахунок пенсії за період з 03.10.2006 по 18.06.2011 р. У квітні 2014 р. проведено донарахування пенсії за період з 19.06.2011 р. по 31.12.2013 р. Донарахована сума пенсії за період з 01.01.2014 р. по 31.05.2014 р. виплачена ОСОБА_1 у травні 2014 р. Таким чином, зобов'язання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 були виконані. З 01.01.2014 року виплата пенсії проводиться відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 16.05.2013 року з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року. Правомірність дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та виконання покладених судом зобов'язань щодо перерахунку пенсій підтверджується копіями наданих суду розрахунків.

Крім цього, матеріали справи не містять жодного доказу завдання позивачу моральної шкоди саме діями (чи бездіяльністю) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відсутній також розрахунок моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Зінченко І.Є. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.170,176 ЦК України держава здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, а тому в деліктних правовідносинах зобов'язання виконує Державна казначейська служба України, на яку покладена функція зі здійснення управління наявними коштами Державного бюджету України.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1173 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між ними.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту заподіяння позивачу моральної шкоди неправомірними діями ГУ ПФУ в Дніпропетровській області внаслідок тривалого невиконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Вищого адміністративного суду України від 16 травня 2013 року дії ГУ МВС України в Дніпропетровській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії в порядку ч.1 ст.40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 р. визнано незаконними та зобов'язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.04.2006 року з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням усіх надбавок з часу призначення пенсії за вислугу років, крім доплати за роботу в нічній час.

На виконання вказаного судового рішення 18.07.2013 р. ГУ МВС України в Дніпропетровській області здійснило розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 за період з 03.10.2006 р. по 18.06.2011 р. в сумі 32 465,71 грн. та повідомило про те, що вказана виплата буде проведена після відповідного фінансування з Державного бюджету України (а.с. 5, 172).

У зв'язку з тим, що Законами України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2012 -2013 роках норми положення частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік, ОСОБА_1 повідомлено про неможливість виконання вищевказаного судового рішення у повному обсязі (а.с. 5).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року дії ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області щодо відмови зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в період з 19.06.2011 р. по 01.07.2012 р. відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.04.2006 р. з розміру грошового забезпечення за останньою посадою перед звільненням з урахуванням усіх надбавок визнано неправомірними.

Зобов'язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю ОСОБА_1 у відповідності до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.04.2006 р., з розміру грошового забезпечення за останньою перед звільненням з урахуванням усіх надбавок в період з 19.06.2011 р. по 01.07.2012 р.

Зобов'язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 здійснити виплату різниці з 01.07.2012 р. по 31.08.2012 р. із збільшенням пенсії на 11%, з 01.09.2012 р. по 31.12.2012 р. із збільшенням пенсії на 23%, з 01.01.2013 р. по 26.06.2014 р. із збільшенням пенсії на 35% (а.с.12).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що обставини незаконності відмови ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у здійсненні перерахунку пенсії та виплати різниці встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому доказуванню не підлягають.

З огляду на характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з порушенням її права, тривалість часу, протягом якого позивач був позбавлений можливості отримувати пенсію у визначеному законом розмірі, висновок суду про заподіяння позивачу моральної шкоди відповідає обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що у липні 2013 року проведено перерахунок пенсії за період з 03.10.2006 р. по 18.06.2011 р., у квітні 2014 р. проведено донарахування пенсії за період з 19.06.2011 р. по 31.12.2013 р., а донарахована пенсія за період з 01.01.2014 р. по 31.05.2014 р. була виплачена у травні 2014 року, зважаючи на незаконність дій відповідача та тривалість часу, протягом якого тривало порушення прав позивача на соціальний захист, висновків суду не спростовує.

Відсутність своєї вини у заподіянні позивачу шкоди ГУ ПФУ в Дніпропетровській областісуду не довів.

З урахуванням обставин справи, вимог розумності та справедливості, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., оскільки з урахуванням характеру та тривалості моральних страждань позивача вказана сума є достатньою компенсацією такого відшкодування.

Порушень норм процесуального права в частині визначення підсудності справи судом не встановлено.

Разом з тим, правильно встановивши фактичні обставини справи, при яких позивачу завдано моральної шкоди, в резолютивній частині рішення судом одночасно зазначено про відшкодування шкоди та про стягнення цієї шкоди, що свідчить про її нечіткість та зайву деталізацію, яка не має правового значення.

У зв'язку з цим колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни ухваленого по справі рішення шляхом виключення з його резолютивної частини речення наступного змісту: «Відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, завдану незаконними діями органу державної влади - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в розмірі 2000 (дві тисячі),00 грн.».

В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення речення наступного змісту: «Відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, завдану незаконними діями органу державної влади - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в розмірі 2000 (дві тисячі),00 грн.».

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13333/2015

Головуючий в суді першої інстанції: Матійчук Г.О.

Доповідач в суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.