Провадження №6/219/211/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Брежнева О.А.

при секретарі Ранкової О.О.

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, суд

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника до виконання своїх зобовязань, покладених на неї вимогою №Ф-1330 від 08.05.2013 року на користь УПФУ м. Артемівська та Артемівського району Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 4010,30 грн., рішенням №1233 від 14.05.2013 року на користь УПФУ м. Артемівська та Артемівського району Донецької області заборгованості у розмірі 170 грн. Своєю заявою представник стягувача також вніс клопотання щодо направлення до суду подання державного виконавця про вирішення питання про вирішення питання щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Державним виконавцем не неодноразово було направлено виклик боржниці до відділу ДВС Артемівського МРУЮ, але ОСОБА_1 до відділу не зявилась. У телефонному режимі повідомила, що про борг перед УПФУ та ОДПІ ознайомлена, але сплачувати його не збирається тому, що виїжджає за територію України. При виїзді державного виконавця до боржника за місцем мешкання, а саме: с. Артемівське, вул. Совхозна, 19, було встановлено, що боржник за даною адресою мешкає, але на даний час не перебував, двері у будинок ніхто не відчинив, зі слів сусідів боржниця збирається переїхати на постійне місце мешкання до Росії, залишено виклик. Просить подання задовольнити.

В судове засідання представник заявника не з*явився надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин та відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що з копії вимоги про сплату недоїмки від 08 травня 2013 року (а.с.6) №1330 вбачається, що з ОСОБА_1 вимагається сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску штрафу та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 4010,30 грн.

Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 серпня 2013 року (а.с.7) державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ, відкрито виконавче провадження по вимозі про сплату боргу №ф-1330 виданій 08.05.2013 року про стягнення боргу у сумі 401030 грн. з ОСОБА_1 Проте суду не надано відомостей стосовно того чи направлялась у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» копія цієї постанови заявнику та боржнику та чи отримали її сторони виконавчого провадження.

Відповідно до копії рішення №1233 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 14 травня 2013 року про застосування штрафних санкцій до ОСОБА_1 у сумі 170 грн. (а.с.8).

Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 серпня 2013 року (а.с.9) державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ, відкрито виконавче провадження по рішенню №1233 виданому 14.05.2013 року про стягнення штрафу з ОСОБА_1 у сумі 170 грн. Копія даної постанови була направлена боржнику (а.с.10).

Відповідно до копії акту державного виконавця від 26 жовтня 2015 року (а.с.11) під час виходу державного виконавця на дільницю зясовано, що боржник за вказаною адресою фактично мешкає, але вже протягом 5 місяців приходить лише за речами, його місце знаходження не відомо. Проте прізвища сусідів не вказані, також лише вказаний один понятий.

З копії рапортів вбачається, що привід боржника виконати не є можливим, так як двері співробітникам міліції не відкривають(а.с.12-13, 15-16, 24), проте з рапортів не вбачається чи були з приводу проживання боржника опитані свідки сусіди, також не у всіх рапортах вказані дати їх складання, що не відповідає нормам діючого законодавства України.

Відповідно до копії виклику від 01 вересня 2015 року (а.с.25) боржник викликається до виконавчої служби на 09 вересня 2015 року, проте відсутні дані чи було направлено боржнику цей виклик та чи отримала вона його.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Також, згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, та згідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Основним принципом судочинства, закріпленого Конституцією України, є законність; відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав та законних інтересів суспільства й держави; при постановленні даної ухвали суд діє згідно з нормами процессуального законодавства та в межах своїх процесуальних повноважень.

Суду не надано достовірних доказів у підтвердження того, що державний виконавець вжив усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняв виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Суду не відомо чи направлялися виклики боржнику та чи отримував він їх, як це передбачено ЗУ «Про виконавче провадження», тому саме подання без переконливих доказів про те, що боржник дійсно ухиляється від виконання покладених на неї обовязків не може розглядатись судом як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України. У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо, проте з подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника до виконання своїх зобовязань не вбачається, що державним виконавцем усі ці вимоги дотримані у відповідності з чинним законодавством України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника до виконання своїх зобовязань, покладених на неї не знайшло своє підтвердження при вивчені письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи та вказані вище, а тому відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 59, 212, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішеннями Артемівського міськрайонного суду Донецької області відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А.Брежнев