АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача Гамрецького Є.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Панамаренка ДмитраМиколайовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року у справі за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, -

Справа №761/27872/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14254/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Генеральний директор Півнюк О.В., який діє в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив стягнути з відповідача суму збитку 9080 гривень 56 копійок у зв'язку з неправомірним встановленням останнім надбавки до посадового окладу, зокрема ОСОБА_7, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 10%.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно наказу № 1207 від 28 грудня 2006 року ОСОБА_4 призначено з 29 грудня 2006 року президентом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, на підставі наказу Міністерства транспорту та зв'язку України та відповідно до наказу Державного комітету телебачення та радіомовлення України № 77-к від 04 березня 2008 року ОСОБА_4 у зв'язку з перейменуванням посади призначено генеральним директором Концерну РРТ з 04 березня 2008 року.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 15 вересня 2009 року № 960 ОСОБА_4 звільнено.

Наказом Концерну РРТ № 311 від 20 жовтня 2009 року ОСОБА_4 звільнено з посади генерального директора.

Згідно наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 49-0 від 19 лютого 2010 року ОСОБА_4 поновлено з 20 жовтня 2009 року на посаді генерального директора Концерну РРТ.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 383-0 від 15 вересня 2010 рок ОСОБА_4 звільнено з посади генерального директора на підставі п.8 ст.36 КЗпП України.

Згідно наказу № 6/ок від 28 січня 2013 року ОСОБА_4 було прийнято на роботу в концерн РРТ на посаду помічника генерального директора.

Наказом № 12/ок від 07 лютого 2013 року ОСОБА_4 з 08 лютого 2013 року переведено на посаду заступника генерального директора Концерну РРТ.

На даний час, ОСОБА_4 не працює в Концерні РРТ та відповідно до наказу № 86/ок про припинення трудового договору від 12 листопада 2014 року останнього звільнено з посади заступника генерального директора Концерну РРТ на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. В Концерні РРТ з 21 травня 2013 року по 20 серпня 2013 року Державною фінансовою інспекцією України проводилась планова ревізія фінансово-господарської діяльності Концерну РРТ за період з 01 січня 2011 року по 31 березня 2013 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2010 року, за результатами якої був складений акт № 06-21/70 від 20 серпня 2013 року, яким було встановлено порушення п. 5.2 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою КМУ від 15 червня 1994 року № 414, головному бухгалтеру Концерну РРТ ОСОБА_7 нараховувалась надбавка в розмірі 10% до посадового окладу за період з 01 січня 2009 року по 01 лютого 2013 року.

Наказом №1 н/т від 05 січня 2009 року за підписом генерального директора ОСОБА_4 встановлено працівникам Концерну РРТ, зокрема, ОСОБА_7 надбавку до посадового окладу з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 10%.

Актом Державної фінансової інспекції України № 06-21/70 від 20 серпня 2013 року встановлено, що порушення допущено з вини генерального директора ОСОБА_4, яким підписано наказ № 1 н/т від 05 січня 2009 року.

Внаслідок допущених порушень завищено адміністративні витрати, що вплинуло на фінансові результати та є порушенням ч.1 ст. З, ч.8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні». Таким чином внаслідок порушень Концерну РРТ завдано збитків на загальну суму 9080 гривень 56 копійок.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення до ОСОБА_4 про відшкодування збитків - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача Панамаренком Д.М., який діє на підставі довіреності в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінено докази, надані сторонами, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача Гамрецький Є.О., який діє на підставі довіреності в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.141), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно наказу № 1207 від 28 грудня 2006 року ОСОБА_4 призначено з 29 грудня 2006 року президентом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, на підставі наказу Міністерства транспорту та зв'язку України та відповідно до наказу Державного комітету телебачення та радіомовлення України № 77-к від 04 березня 2008 року ОСОБА_4 у зв'язку з перейменуванням посади призначено генеральним директором Концерну РРТ з 04 березня 2008 року (а.с.9).

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 15 вересня 2009 року № 960 ОСОБА_4 звільнено (а.с.10).

Наказом Концерну РРТ № 311 від 20 жовтня 2009 року ОСОБА_4 звільнено з посади генерального директора (а.с.11).

Згідно наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 49-0 від 19 лютого 2010 року ОСОБА_4 поновлено з 20 жовтня 2009 року на посаді генерального директора Концерну РРТ (а.с. 12).

Відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 383-0 від 15 вересня 2010 року ОСОБА_4 звільнено з посади генерального директора на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України (а.с. 14).

Згідно наказу № 6/ок від 28 січня 2013 року ОСОБА_4 було прийнято на роботу в концерн РРТ на посаду помічника генерального директора (а.с. 15).

Наказом № 12/ок від 07 лютого 2013 року ОСОБА_4 з 08 лютого 2013 року переведено на посаду заступника генерального директора Концерну РРТ (а.с. 16).

Відповідно до наказу № 86/ок про припинення трудового договору від 12 листопада 2014 року ОСОБА_4 звільнено з посади заступника генерального директора Концерну РРТ на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 17).

Наказом №1 н/т від 05 січня 2009 року за підписом генерального директора ОСОБА_4 встановлено працівникам Концерну РРТ, зокрема, ОСОБА_7 надбавку до посадового окладу з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 в розмірі 10% (а.с. 18)

З копії витягу акту № 06-21/70 від 20 серпня 2013 року, складеного Державною фінансовою інспекцією України, вбачається порушення п. 5.2 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, ствердженого постановою КМУ від 15 червня 1994 року № 414, головному бухгалтеру Концерну РРТ ОСОБА_8 нараховувалась надбавка в розмірі 10% до посадового окладу за період з 01 січня 2009 року по 11 лютого 2013 року (а.с. 19-22).

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Особливості правил відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, працівником регулюються главою IX КЗпП України. Виходячи з норм вказаної глави, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

З матеріалів справи не вбачається наявності укладених договорів про встановлення щодо відповідача матеріальної відповідальності, а тому, підстав для покладення на нього обов'язку відшкодування шкоди в повному обсязі законодавством не передбачено,

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Стороною позивача також не було надано належних та допустимих підтверджень понесення Концерном РРТ збитків, в розмірі 9080 гривень 56 копійок, оскільки серед інших підстав, з актом на який посилається позивач, відповідач не був ознайомлений, що позбавило його права на оскарження даного акту у відповідному порядку.

Вимогами ч.4 ст. 136 КЗпП України визначено, що стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

З матеріалів справи вбачається, що Концерн РРТ є державним об'єднанням підприємств і належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, а отже з вказаним позовом звернулась особа, яка в даному випадку являється неналежним позивачем. Жодних доручень на право звернення з даним позовом від імені та в інтересах Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України матеріали справи не містять.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки позовні вимоги не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах та спростовуються матеріалами справи, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Панамаренка Дмитра Миколайовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: