У х в а л а

іменем україни

19 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Касьяна О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2, про зміну формулювання причин звільнення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1 квітня 2010 року працював на посаді директора Львівської обласної дирекції ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна». 22 травня 2013 року він подав на ім'я в.о. Голови правління ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна» заяву про звільнення за власним бажанням. Однак, наказом відповідача № 238-К від 5 червня 2013 року він звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Із зазначеним наказом позивач не погоджується, вважає своє звільнення незаконним, оскільки сумлінно ставився до виконання службових обов'язків і не вчиняв жодних грубих порушень трудових обов'язків, тому просив змінити формулювання причин звільнення і вказати причину звільнення за власним бажанням.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі, дав їм належну оцінку і, з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю.

Встановивши, що позивачем як директором обласної дирекції допущено одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а відповідачем з додержанням правил і порядку застосувань дисциплінарних стягнень та з урахуванням характеру проступку і обставин за яких його вчинено, звільнено позивача з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, суд першої інстанції відмовив у зміні формулювання причин звільнення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін О.П.Касьян