Справа №463/4626/15-ц
Провадження №2/463/2106/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2

та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні та розпоряджанні майном, суд,-

встановив:

позивачі звернулися в суд із позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні та розпоряджанні нерухомим майном - житловим будинком АДРЕСА_1 в м. Львів-Винники, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_3 за вказаною адресою, та виселення відповідачів із будинку.

Свої вимоги мотивують тим, що являючись співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Львів-Винники на праві спільної часткової власності, позбавлені можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю, через відповідачів, які безпідставно займають більшу частину будинку та створюють їм перешкоди у доступі до приміщень будинку. Зокрема вказали, що відповідач ОСОБА_3 являється матір'ю ОСОБА_5, зареєстрована та проживає в будинку, біля 13 років тому привела в будинок свого співмешканця ОСОБА_4, який без реєстрації проживає в будинку. Разом відповідачі влаштовують у будинку сварки та бійки, принижують їх перед сусідами та родичами, участі в утримані та ремонті будинку не беруть, завдаючи їм значних матеріальних збитків. Оскільки добровільно відповідачі відмовляються виселитися із будинку, просять позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні відносно позову заперечила, пояснила, що позивач ОСОБА_5 являється її дочкою, а ОСОБА_6 її рідною сестрою. У вказаному будинку, який належав її батькам, вона проживає все життя, зареєстрована там, а відтак вважає, що позов до неї заявлено безпідставно.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно правових підстав на проживання в АДРЕСА_1 у нього немає, оскільки туди був поселений зі згоди ОСОБА_3, яка не є власником будинку, а відтак погодився виселитися при відсутності на даний час згоди на його проживання власників будинку.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позовні вимоги задовольняє частково з таких підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 в м. Львів-Винники належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 - 9/10 частин будинку, та ОСОБА_6 - 1/10 частина будинку, що підтверджується наявними в справі договором купівлі-продажу від 14.02.2015 року (а.с.7-9) та свідоцтвом про право на спадщину від 14.06.1982 року (а.с.11).

Згідно з довідкою з місця проживання (а.с.12) в будинку зареєстровані та проживають власник ОСОБА_5, її малолітня дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матір ОСОБА_3

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, і вказані обставини визнаються відповідачем ОСОБА_4, він протягом останніх 13 років в будинку без згоди власників будинку.

Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_4 проживаючи та користуючись приміщеннями в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові без згоди його власників, тим самим чинить перешкоди позивачам у користуванні та розпоряджанні майном, що перебуває у їх власності, а відтак порушене право позивачів підлягає захисту судом шляхом усунення цих перешкод через примусове виселення відповідача із будинку. Тому позов в цій частині слід задоволити, судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_4 При цьому суд переконаний, що на відповідача не поширюються положення житлового законодавства України, оскільки він поселявся в будинок без згоди власника, наймачем будинку або членом сім'ї власника не являвся, а відтак у нього ніколи не виникали житлові права на вказаний будинок.

В частині заявлених позовних вимог про зняття з реєстрації та виселення ОСОБА_3 суд відмовляє в їх задоволенні з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 постійно проживає в АДРЕСА_1, який належав її матері ОСОБА_8, а на даний час, її донька є співвласником 1/10 частини будинку.

Крім цього, як вбачається з довідки з місця проживання (а.с.12), у вказаному будинку відповідач зареєстрована з 1974 року.

У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до положень ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу (якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними).

За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_3 являється членом сім'ї співвласника будинку, зареєстрована та проживає в ньому тривалий час та не втрачала права користування ним, а позивачами на наведено в силу вимог ст. 60 ЦПК України жодних доказів про існування підстав для її виселення з підстав передбачених ст. 116 ЖК України, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині, у зв'язку із чим в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користуванні належним їм на праві власності нерухомим майном виселивши ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Львів-Винники.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені позивачем судові витрати - судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки визначені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Гирич С. В.