Справа № 214/1768/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Мхітарян С.С.

при секретарі Рімашевської В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ЖБК «Рассвет 11» за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду до відповідача ЖБК «Расвет-11» третя особа ОСОБА_4 з позовом про визнання права власності на квартиру, в якій вказала, що у 1977 року на підставі рішення Виконкому м. Кривого Рогу, її родина отримала трикімнатну кооперативну квартиру за адресом м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 108-107. З отриману квартиру ними було сплачено пайовий внесок у розмірі 7 999 карбованців 01 коп., що відповідало вартості квартири. Ордер був наданий її чоловіку ОСОБА_5, та членом його родини, яка складалась з трьох чоловік. 08.11.2014 року ОСОБА_5 її чоловік помер. На сьогоднішній день за вищевказаним адресом проживають позивачка та її син третя особа по справі ОСОБА_4, тобто вони єдині хто має право отримати право власності на вищевказану квартиру, тому просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що квартиру отримували її чоловік, вона та син, пайовий внесок вносили разом, так як у них був спільний бюджет, тому просить визнати за нею право власності на вищевказану квартиру.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що син ОСОБА_4 надав до суду заяву в якій відмовився від прийняття спадщини від померлого батька на користь матері позивачки по справі, просить визнати право власності за квартирою за позивачкою, так як вона єдина, хто має право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечує проти позову, так як позивачка по справі не сплачує за комунальні послуги і має велику заборгованість перед ЖБК «Расвет -11».

Третя особа ОСОБА_4 проти позову не заперечує, від отримання спадщини відмовився на користь позивачки ОСОБА_1

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

Згідно ордеру Виконавчого комітету Міської ради 26.11.1977 року було видано ордер №61 ОСОБА_5, сімя якого складалась з 3 чоловік а саме: дружина - ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2; син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7)

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 6), 08 листопада 2014 року помер ОСОБА_5

За довідкою ОСОБА_5 є членом кооперативу ЖБК «Расвет-11», повна вартість кооперативної квартири АДРЕСА_3 в сумі 7999 рублів 01 коп. була сплачена членом кооперативу ОСОБА_5 (а.с.16)

Представником відповідача надана копія витягу з протоколу загальних зборів членів кооперативу ЖБК «Расвет-11» від 27 травня 2015 року (а.с. 39), за яким у звязку зі смертю ОСОБА_5 було відмовлено у прийнятті в члени кооперативну його дружину ОСОБА_1, так як вона відмовилась провести звірку по оплаті комунальних послуг (а.с.39-40).

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

За наведених обставин, ОСОБА_5 як член житлово-будівельного кооперативу, який сплатив пайовий внесок на квартиру, на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» набув право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Суд, керуючись вимогами ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54 цс 12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, за яким відповідно до статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (вересень 2008 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Також суд враховує розяснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у п. 8 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за якими у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обмежень № 21949466 від 10.06.2015 року (а.с. 58), ОСОБА_5 за життя право власності на квартиру не зареєстрував.

Разом з тим, оскільки право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшла належна померлому квартира АДРЕСА_4.

За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З наявної у справі копії свідоцтва про одруження (а.с. 19) вбачається, що позивачка є дружиною ОСОБА_5

Таким чином, ОСОБА_1 на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5

Інший спадкоємець син ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження (а.с.18) відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки ЖБК «Расвет-11»(а.с. 17) вбачається, що ОСОБА_1І на момент смерті ОСОБА_5 постійно мешкав разом з останньою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 107-108, отже згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті чоловіка.

Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує розяснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Суд виходить з того, що на цей час наявні обєктивні перешкоди для реалізації спадкових прав позивача.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Визнання права є способом захисту права, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Суд також враховує розяснення, викладені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 37 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», за якими з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ЖБК «Рассвет 11» за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 64,8 метра квадратних в порядку спадкування за законом після смерті померлого 08.11.2014 року чоловіка ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мхітарян С.С.