АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9742/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 22-ц/789/732/15 Доповідач - Гурзель І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю апелянтів ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 -ОСОБА_5, відповідачів ОСОБА_6,ОСОБА_7, представників ОК Житлобуд-ЛюксОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, представника ОСОБА_4 ОСОБА_11 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, обслуговуючого кооперативу Житлобуд-Люкс, третьої особи приватного підприємства Приватбуд-А про визнання недійсними договорів, свідоцтв про права власності, витребування майна та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року представники ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись з позовом до Тернопільського міськрайонного суду про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно.

В обгрунтуванні вимог вказали, що у відповідності до умов договору, укладеного між ОСОБА_12 та ПП "Приватбуд-А", права вимоги за яким отримала ОСОБА_1 та відповідно до договору між ОСОБА_4Р, та ПП Приватбуд-А, було повністю сплачено вартість спірних квартир.

Майнові права на спірні квартири за позивачами визнані і рішеннями суду.

У подальшому, майно ПП "Приватбуд-А" було передано до обслуговуючого кооперативу "Житлобуд-Люкс" згідно умов договору від 15.12.2012 року.

ОСОБА_13, вказали, що зверталися до ОК "Житлобуд-Люкс" щодо вступу у члени кооперативу, однак з боку ОК "Житлобуд-Люкс" на це було відмовлено із посиланням на необхідність сплатити грошові кошти.

Вважають, що між ОК "Житлобуд-Люкс" та відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було неправомірно укладено договори про дольову участь, на підставі яких відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сплачено вартість цих же квартир та за ними оформлено право власності на ці ж квартири, а саме: за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 та за ОСОБА_7 на квартиру №11 за цією ж адресою, чим порушено права позивачів, які вже набули права на спірне майно, с власниками цих квартир в силу ст.876 ЦК України.

В подальшому позовні вимоги уточнено, сторони просили визнати недійсним договора про дольову участь в фінансуванні житлового будівництва, укладені між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та обслуговуючим кооперативом «Житлобуд-Люкс» (далі OK "Житлобуд-Люкс") за 2014 рік.

Визнати недійсним свідоцтва про право власності на спірні квартири та їх реєстрацію.

ОСОБА_13, витребувати у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначені квартири та визнати за позивачеми право власності на них .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представники апелянтів просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовільнити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, обслуговуючого кооперативу Житлобуд-Люкс, третя особа приватне підприємство Приватбуд-А про визнання недійсним договорів, свідоцтв право власності, витребування майна та визнання права власності, задовільнити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суд першої інстанції насамперед керувався тим, що право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_4Р на спірні квартири не оформлялося та не реєструвалося, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували право власності на квартири, відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об"єкта нерухомого майна 09.04.2014 року та 10.04.2014 року. Також суд вважав, що не було надано належних доказів вступу ОСОБА_1 та ОСОБА_4Р до членів обслуговуючого кооперативу "Житлобуд-Люкс", що давало можливості реалізації ними відповідних прав на отримання добудованих квартир, та те, що водночас, ОСОБА_6, ОСОБА_7, оформили право власності на спірні квартири у квітні 2014 року для вступу 29.12.2013 року у члени обслуговуючого кооперативу "Житлобуд-Люкс".

З таким висновком суду колегія непогоджується, окільки судом першої інстанції невірно визначено правовідносини по справі та незастосовано відповідні норми права які їх регулюють.

Так, судом першої інстанції встановлено і це не заперечується сторонами, що відповідно до договору №38 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва від 21.07.2009 року, укладеного між ПП "Приватбуд-А" "Виконавець" з однієї сторони та ОСОБА_4 "Дольовик". п.п. 1 п.1 Договору передбачено, що виконавець приймає у дольову участь, а Дольовик фінансуй будівництво 2-х кімнатної квартири №15, поверх 3, блок-секції №1, проектною загальною площею 60,91 кв.м. у житловому будинку за адресою: м.Тернопіль, вул Київська. п..п.1.2 вказано, що планове закінчення будівництва будинку 2-й квартал 2009 року.

Згідно договору №2 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництв від 04.01.2007 року, укладеного між ПП "Приватбуд-А" "Виконавець" з однієї сторони та ОСОБА_12 "Дольовик". п. п. 1 п.1 Договору передбачено, що виконавець приймає у дольову участь, а Дольовик фінансує будівництво 2-х кімнатної квартири №7, поверх 2, блок-секції №-, проектною загальною площею 68 кв.м. у житловому будинку за адресою: м.Тернопіль, вул. Київська. ОСОБА_13п. 1 .2 вказано, що планове закінчення будівництва будинку 2-й квартал 2009року.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 11 травня 2011 року ОСОБА_12 "Первісний кредитор" та ОСОБА_1 в подальшому "Новий кредитор" уклали договір про наступне: п.п.1 "Первісний кредитор" передає, а "Повий кредитор" приймає всі права "Дольовика" по договору про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва №2 від 04 січня 2007р. укладеного між приватним підприємством "Приватбуд-А" та ОСОБА_14 на фінансування будівництва двохкімнатної квартири №7, поверх 2-й, загальною площею 68 м кв. в 45-ти квартирному житловому будинку в місті Тернополі по вул. Київській. П.п. 1.2 Фінансування будівництва квартири проведено в сумі 82276, 20 грн., що підтверджується квитанціями банку. П.2 п. п.2.1 "Первісний кредитор" зобов"язується передати "Новому кредитору" всі документи, які засвідчують права, що передаються на інформацію, яка є важливою для здійснення, зокрема оригіналу говору №2 від 04.01.2007р. на дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, укладеного між приватним підприємством "Приватбуд -А" та ОСОБА_14С, оригінали банківських квитанцій вказаних в п.1.2 даного договору.

Відповідно до договору про внесення змін до договору про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва №2 від 4 січня 2007року відповідно до якого 10 серпня 2010 року Приватне підприємство "Приватбуд-А" та ОСОБА_12, які є сторонами договору про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва №2 від 4 січня 2007року, уклали цей договір про наступне: У зв"язку із розробленням проекту на будівництво 45-ти квартирного житлового будинку в Тернополі по вул. Київський сторони цього договору на основі взаємних домовленостей вирішили внести зміни в п.1.1. Осинового договору, виклавши його в наступній редакції: "Виконавець приймає у дольову участь, а Дольовик фінансує будівництво двохкімнатної квартири №7, поверх 2-й, загальною площею 62.09 м.кв. в 45-ти квартирному житловому будинку в м. Тернополі по вул. Київській".

Відповідно до договору про внесення змін до договору про відступлення права вимог, укладеного 11 травня 2011 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_12 з другої сторони, які є сторонами договору про відступлення права вимоги від 11 травня 2011 року, уклали договір про наступне: у зв"язку із допущеною арефметичною помилкою в пункті 1.1 Основного договору виклали його в наступній редакції: "Первісний кредитор" передає, а "Новий кредитор" приймає всі права Дольовик по договору про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва від 04 січня 2007 року укладеного між приватним підприємством Приватбуд -А та ОСОБА_12 на фінансування будівництва двохкімнатної квартири №7, поверх 2 загальною площею 62,09 м.кв. в 45-ти квартирному житловому будинку в Тернополі по вул. Київській.

Судом першої інстанції,також, встановлено, що вказані договори в частині оплати повністю виконані дольовиками.

Так, відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2014року позов ОСОБА_4 до Приватного підприємства "Приватбуд-А" про визнання майнових прав на об'єкт нерухомості Вирішено: Визнати за ОСОБА_4 майнове право на двохкімнатну квартиру №15, на третьому поверсі, проектною загальною площею 60.91кв.м за адресою вул. Київська в м.Тернополі, відповідно до сплачених коштів згаданого договору від 21.07.2009 року укладеного з Приватним підприємством " Приватбуд-А".

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області 16 жовтня 2014 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 кввітня 2014року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного підприємства "Приватбуд-А про визнання майнових прав на об"єкт нерухомості відмовлено. Підставою відмови в позові було звернення з позовом до неналежного відповідача, оскільки на час звернення з позовом Приватбуд-А передало свої права ОК Житлобудлюкс, який не був залучений до розгляду справи.

Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2013 року позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Приватбуд-А" про визнання майнових прав на об"єкт нерухомості Вирішено: Визнати за ОСОБА_1 майнове право на двохкімнатну квартиру №7, на другому поверсі, проектною загальною площею 68 кв.м за адресою вул. Київська в м.Тернополі, відповідно до сплачених коштів згаданого договору №2 від 04.01.2007року, укладеного з Приватним підприємством "Приватбуд-Л".

ОСОБА_13, відповідно до вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.06.2013 року по справі про обвинувачення: ОСОБА_15 за ч.5 ст. 191, ч.4 ст.190 КК України, встановлено, що підсудний ОСОБА_16, будучи службовою особою, перебуваючи на посаді директора підприємства ПП «Приватбуд А», неналежно виконуючи покладені на нього статутом ПП «Приватбуд-А обов'язки, щодо загальної організації роботи та безпосереднього керівництва підприємством, через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій» не здійснював належний достатній контроль за діяльністю підприємства ПП «Приватбуд-А» та будівництва будинку по вул.Київській в м. Тернополі, уклав від імені підприємства особисто з громадянами договора дольової участі у будівництві підприємством зазначена багатоквартирного житлового будинку.

Таким чином, протягом грудня 2006 - грудня 2011 років між ПП «Пиватбуд-А» в особі директора підприємства ОСОБА_16, та фізичними особами (громадянами) укладено договори дольової участі у будівництві будинку по вул. Київській в м. Тернополі, а саме, зокрема: 04 січня 2007 року з ОСОБА_12 на будівництво квартири № 7 за ціною 15000 доларів США., 21 липня 2009 року з ОСОБА_4 на будівництво квартири № 15 за ціною 48728 доларів США.

Отже дводи апелянтів, що до обумовленої договорами стовідсоткової проплати за квартири є вірними. Доводи представників ОКЖитлобуд-Люкс про те що проплата Королевич велась не на ті рахунки, а обумовлена в договорі ОСОБА_1 сума вартості квартири є заниженою в порівняні з іншими, спростовується долученими до справи квитанціями про проплату та вищенаведеним рішенням що до майнових прав ОСОБА_1 на квартиру та вироком суду яким підтверджується факт проплати позивачами коштів. Це ж підтверджується довідкою директора ПП "Приватбуд-А" ОСОБА_16 від 29.12.2010 року, про оплату пайових внесків на будівництво житлового будинку по вул. Київська, вказано, у тому числі 100% оплату з боку ОСОБА_12 та ОСОБА_4

Законом України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" зазначається, визначене коло договорів, які підпадають під дію частини 4 ст. Закону України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", на які поширюються тимчасові обмеження на їх розірвання без застосування штрафних санкцій, передбачених договорами, та стягнення коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зазначеною нормою встановлено обмеження на розірвання фізичними та юридичними особами будь-яких договорів, результатом яких є передача забудовниками завершеного об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва.

ОСОБА_13 норма жодним чином не обмежує коло договорів, на які вона розповсюджується, окрім результату їх виконання -передачі готового об'єкта будівництва власнику.

Крім того, статтею 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" визначено перелік можливих механізмів залучення коштів у житлове будівництво, якими є: фонди фінансування будівництва, фонди операцій знерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця нерухомості.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиційною діяльністю вважається сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб та держави щодо реалізації інвестицій.

В даному випадку діяв інститут спільного інвестування способом, не забороненими чинним законодавством, а тому до даних правовідносин слід застосувати зазначений закон.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, що регулює відносини між суб'єктами інвестиційної діяльності є договір (угода). Враховуючи це, інвестор, який правомірно здійснює інвестиційну діяльність, зобов'язаний укласти договір або низку договорів, якими врегулюються відносини, пов'язані із створенням об'єкта інвестицій, у тому числі об'єкта житлового будівництва. Саме на такі договір/договори розповсюджується обмеження на їх розірвання, яке передбачене частиною 4 статті З Закону України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва".

Так, статтями 18,19 зазначеного Закону встановлюються державні гарантії та захист інвестицій.

Таким чином відповідач ОК Житлобуд-Люкс укладаючи оспорювані договори про дольову участь у будівництві з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на квартири не врахував, що ватрість будівництва зазначених квартир була проінвестована ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у відповідності до умов договорів дольової участі .

При цьому кооператив розпорядився майном та майновими правами, які йому не належать. Кооперативу передано від попереднього підрядника такі ж права та обовязки, які той мав по відношенню до інвесторів будівництва . То б то обовязок здати будинок в експлуатацію та виділити квартиру, що ним по відношенню до позивачів не було дотримано.

Доводи кооперативу про те, що він був власником оспорюваних квартир оскільки провів їх добудову не є вірними, так як власність може набуватись в силу закону чи договору. Згідно статуту Обслуговуючого кооперативу "Житлобуд-Люкс". "Затвердженого протоколом Установчих зборів засновників (членів) №1 від "20" липня 2011 року п.п.2.1,2.2 метою кооперативу є задоволення житлових, економічних, соціальні інших потреб його членів (асоційованих членів) кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, трудової участі та майна, поділу між ризиків, витрат від діяльності Кооперативу, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Предметом діяльності Кооперативу є забезпечення житлом та/або нежитловим приміщенням членів (асоційованих членів) кооперативу членів їх сімей за власні кошти, а також для наступної експлуатації та управління будинком, п.5 п.п. 5.3 вступ до складу членів кооперативу здійснення па підставі письмової заяви за рішенням Загальних зборів Кооперативу. П.8 п.п. 8.2 Кооператив є власником земельних ділянок, будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів (асоційованих членів), а також іншого майна, придбаного на підставах, не забронених законом. П.п.8.3 Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу до їх компетенції, значеної статутом кооперативу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 членами кооперативу не були. Причини цього, які сторони наводять, не є вирішальними у вирішенні цього спору. Кооператив (обєднання забудовників) не міг набути права власності на майно (проінвестовані квартири), яке створене за кошти осіб, які небули його членами. Підстави набуття права власності передбачені гл.24 ЦК України . ОСОБА_1 та ОСОБА_4 своїх майнових прав чи прав на будівельні матеріали кооперативу невідчуджували.

У Ст.19 Закону Про інвестиційну діяльність зазначено що інвестиції не можуть бути безоплатно націоналізовані, реквізовані або до них не можуть бути застосовані заходи, тотожні за наслідками. Фактично в порушення зазначеного законадавства кооператив безоплатно звернув в свою власність проінвестовані позивачами квартири і неправомірно ними розпорядився, продавши їх ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Доводи представників ОКЖитлобуд-Люкс, що до того, що внаслідок халатного відношення керівника Приватбуд-А ОСОБА_16 до своїх обовязків, не всі проінвестовані кошти забудовників вкладались в обєкт будівництва, за що той був засуджений, колегією суддів частково береться до уваги і вона в рівній мірі стосується що до решти забудовників, які вподальшому обєднались в обслуговуючий кооператив, а також дана обставина частково визнається апелянтами. Однак доводи відповідачів про те що на час передачі прав на недобудований будинок до них передано тільки 44 відсотки збудовонаго обєкту не є вірними.

Так відповідно до договору про передачу майна від 15.12.2012року укладеного між Приватним підприємством "Приватбуд-А" та Обслуговуючим кооперативом п.2 п.2.1 передбачено, що підрядник за умовами даного договору зобов"язується передати, а Замовник прийняти: - Об"єкт незавершеного будівництва житлового будинку, який знаходиться за будівельною адресою: вул. Київська, 6, м.Тернопіль Тернопільська область та розташований па земельній ділянці по вул Київська в м. Тернополі Тернопільська область, кадастровий номер 040020022; - Будівельний майданчик (фронт робіт), який знаходиться за будівельною адресою: вул. Київська, 6, м.Тернопіль Тернопільська область, кадасгровий номер 040020022; - Будівельні матеріали, затрачені на будівництво 45-ти квартирного житлового будинку, які знаходяться за будівельною адресою: вул. Київська, 6 м.Тернопіль Тернопільська область, та розташовані на земельній ділянці по вул. Київська в м.Тернополі Тернопільська область, кадастровий номер 040020022; - Оригінал проектної документації на будівництво 45-квартирного житлового будинку за адресою: вул. Київська, м.Тернопіль Тернопільська область. П.п.2.2. підрядник погоджується, що всі майнові права, на що належали Публічному акціонерному товпариству "Тернопільський радіозавод Оріон" і були в розпорядженні Підрядника в тому числі і на непроінвестовані квадратні метри в цокольному та мансардному поверхах ( 2 офіси, 2 творчі майстерні) загальною площею 199, 00 кв.м. переходять до Замовника у відповідності до Договору про передачу майнових прав на будівництво житлового будинку №4/5 від 25.10.2012року. п.2.3. майнові права Підрядника, після підписання даного Договору, на житлові та нежитлові приміщення визначені в п.2.1 даного Договору припиняються і переходять до Замовника. П.2.4. Підрядник позбавляється права з моменту укладення даного Договору укладати з будь-якими фізичними чи юридичними особами дольової участі стосовно непроінвестованих квадратних метрів (житлових та нежитлових приміщень) у будівництві 54-ти квартирного житлового будинку за адресою: вул. Київська, м.Тернопіль Тернопільська область.

Тоді ж складено акт приймання -передачі зазначеного в договорі майна, яким погоджена його вартість 10 548 872 грн. (т.1 а.с.14,15) Вподальшому на добудову будинку та введення його в експлуатацію ОКЖитлобудлюкс потрачено більше 2 млрд. грн., що приблизно становить пяту частину від прийнятого недобудованого обєкта, а не 44,95 відсотка, як це зазначено в будівельній експертизі по кримінальній справі (а.с.53), яка в силу цих обставин неприймається судом до уваги при визначені вартості обєкта будівництва.

Крім того, з пояснення голови кооперативу ОСОБА_8 вбачається що не всі жильці, на час приймання кооперативом недобудованого будівництва, внесли повністью кошти за квартири і деякі з них доплачували в ході будівництва, а деякі вже після завершення, і ці кошти також йшли на добудову будинку та благоустрій території.

Відповідно до декларації про готовність об"скта до експлуатації завершення будівництва 45-ти квартирного житлового будинку з творчими майстернями за адресою вул. Київська, 3 категорія, код 1122.1 зареєстровано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 13.03.2014року №ТП 84. вважається закінчений будівництвом об"єкт готовим до експлуатації.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об"єкта нерухомого майна, індексний номер інформаційне довідки: 26057768 від 27.08.2014. Реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 01, об"єкт нерухомого майна: квартира, об"єкт житлової нерухомості придбане за адресою АДРЕСА_2. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер 20396013, виданий 11.04.2014. Підстави внесення запису : Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12373678 від 11.04.2014, форма майно у власності приватна, розмір частки 1/1, власник: ОСОБА_17 Дата дер.жавної реєстрації - 10.04.2014 року.

ОСОБА_13, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об"єкта нерухомого майна, індексний номер інформаційної довідки: 26057685 від 27.08.2014. Реєстраційний помер об"єкта нерухомого майна 01, об"єкт нерухомого майна: квартира, об"єкт житлової нерухомості, адреса АДРЕСА_3. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер 20410907, виданий 12.04.2014. Підстави внесення запису : Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12381349 від 12.04.2014, форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник: ОСОБА_6. Дата державної реєстрації - 09.04.2014 року.

Так, відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Проте, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Отже, об'єкт будівництва набуває статусу новоствореного нерухомого майна лише після прийняття об'єкта в експлуатацію та здійснення державної реєстрації права власності на нього.

До завершення будівництва (створення майна), відповідно до частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України, особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Проте, вказане вище не означає, що окрім права власності на матеріали та обладнання, які використовуються в процесі будівництва, у забудовника по відношенню до об'єкта будівництва під час його створення не виникають інші права.

Забудовник, як уповноважена відповідним дозволом на будівництво особа у випадку залучення до створення об'єкта будівництва генерального підрядника отримує, у тому числі, права вимоги до останнього щодо передачі забудовникові готового об'єкта будівництва.

З огляду на це та з урахуванням положень статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", відповідно до якої майновими правами визнаються права, які пов'язані з майном, відмінні від права власності (зокрема права, які є складовими права власності: права володіння, розпорядження, користування, а також право вимоги), забудовник набуває майнові права, пов'язані із об'єктом будівництва.

Відповідно до ч.1 ст.З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_13, згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, відповідно до ст.ст.203 ч.1, 215 ЦК України, Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 3. Якщо дійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, який правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Укладаючи зазначені правочини з ОСОБА_17 та ОСОБА_6 обслуговуючим кооперативом Житлобуд-Люкс порушено норми матеріального права, а також права ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на отримання права вимоги переходу права власності на обєкт будівництва або майнових прав на цей обєкт, а тому ці договора слід визнати недійсними.

Крім того, в Постанові ВСУ від 03.04.2013 року по справі за № 6-21цс13 зазначається , що виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на винекнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на обєкт будівництва або майнових прав на цей обєкт.

Тому зважаючи на вище наведене, колегія вважає , що доводи апелянта в частині визнання недійсним договіру №47 про дольову участь в фінансуванні житлового будівництва, укладений 04 січня 2014 року між ОСОБА_6 та обслуговуючим кооперативом «Житлобуд-Люкс» (далі OK "Житлобуд-Люкс"); визнання недійсним свідоцтва про право власності па квартиру №9 в будинку №6в в м. Тернополі Тернопільської області , серія та номер 20410907, видане на ім'я ОСОБА_6 державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 12 квітня 2014 року; визнання недійсним договору №46 про дольову участь в фінансуванні житлового будівництва, укладений 30 грудня 2013 року між ОСОБА_7 та Обслуговуючим кооперативом «Житлобуд - Люкс »; визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру №11 в будинку №6в в м. Тернополі Тернопільської області (далі - спірна квартира), серія та номер 20396013, видане на ім'я ОСОБА_7 державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського міською управління юстиції Тернопільської області 11 квітня 2014 року є обгрунтованими і такими, що відповідають дійсним обставинам справи, а тому підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог колегією суддів береться до уваги ті обставини, що сторонами визнається вкладення додаткових коштів кооперативом в добудову будинку та зазначених квартир, а також можливість добровільного оформлення прав власності забудовника підрядником будівництва. А тому визнання оспорюваних договорів недійсними буде достатньою мірою для можливості відновлення змісту права ОСОБА_1 та ОСОБА_4 що порушене, тобто права на отримання зазначених квартир у власність, а не визнання власності, яке можливе за умови врегулювання майнових відносин між сторонами, наявність яких сторони визнають, і які не є предметом позову по справі. Тому за вказаних обставин визнання за позивачами права власності та витребування цього майна є передчасним.

Відповідно до ст.307,309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_11 задовільнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволити частково.

Визнати недійсним договір №47 про дольову участь в фінансуванні житлового будівництва, укладений 04 січня 2014 року між ОСОБА_6 та обслуговуючим кооперативом «Житлобуд-Люкс» (далі OK "Житлобуд-Люкс");

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру №9 в будинку №6в в м. Тернополі Тернопільської області , серія та номер 20410907, видане на ім'я ОСОБА_6 державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 12 квітня 2014 року;

Визнати недійсним договір №46 про дольову участь в фінансуванні житлового будівництва, укладений 30 грудня 2013 року між ОСОБА_7 та Обслуговуючим кооперативом «Житлобуд - Люкс »;

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру №11 в будинку № 6в в м. Тернополі Тернопільської області (далі - спірна квартира), серія та номер 20396013, видане на ім'я ОСОБА_7 державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського міською управління юстиції Тернопільської області 11 квітня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з того дня може бути оскаржено протягом двадцяти днів в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_18