Справа № 226/2511/15-ц
Справа № 2/226/1138/2015
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року м. Димитров
Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Редько Ж.Є.,
при секретарі Мітюхіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на житлову квартиру,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на житлову квартиру, в обгрунтування якого вказав, що 30.08.2014 року помер його син ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом 17.09.2014 року, за реєстровим № 1727. ОСОБА_4 за життя заповіт на своє майно не складав, він та його дружина ОСОБА_2, як батьки померлого, являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом. З метою отримання свідоцтва на право на спадщину він звернувся до державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що договір міни був посвідчений після смерті спадкодавця. У вказаному договорі він впізнав почерк та підпис сина, тому не має сумніву у законності угоди міни. Оскільки труп ОСОБА_4 був виявлений після декілька місяців після його смерті та у звязку з неможливістю встановлення точної дати смерті, тому в лікарському свідоцтві про смерть дата смерті померлого зазначена зі знаком «приблизно» 30.08.2014 року. Відділом РАЦС ОСОБА_3 міського управління юстиції йому було розяснено, що у свідоцтві про смерть дата про смерть його сина вказана згідно лікарського документа, для внесення змін до актового запису необхідно отримати нове лікарське посвідчення про смерть з іншою датою смерті. Начальником Красноармійського бюро судово-медичної експертизи йому було розяснено, що лікарське посвідчення про смерть ОСОБА_4 з іншою датою про смерть він може надати лише за результатами додаткової судово-медичної експертизи, яку він може провести за постановою слідчого, судді або прокурора. Слідчим слідчого відділення ОСОБА_3 міського МВ ГУМВС України в Донецькій області постановою від 20.10.2015 року закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_4, оскільки судово-медичною експертизою не підтверджено факт насильницької смерті останнього. На його звернення до слідчого щодо отримання постанови про призначення додаткової експертизи з метою встановлення іншої дати смерті ОСОБА_4 слідчий звернувся до прокуратури м. Димитров для отримання дозволу на поновлення кримінального провадження відносно ОСОБА_4, оскільки постанову про додаткову судово-медичну експертизу слідчий може винести тільки в межах кримінального провадження. Однак, прокуратура відмовила у поновленні кримінального провадження, оскільки дата смерті не впливає на кваліфікацію справи. Оскільки через вказані обставини позивач не має можливості нотаріально оформити спадкові права, він просить визнати за ним право власності на зазначену житлову квартиру.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 до суду не зявилися, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність та про те, що вони на позові наполягають.
Також, будучи присутнім у попередньому судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_5 підтримав у суді вимоги позивача у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.
Третя особа ОСОБА_2 також до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року у віці 47 років помер син позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, і яка належала спадкодавцю на підставі договору міни від 17.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 за реєстровин № 1727, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про смерть, договору міни, укладеного мід спадкодавцем ОСОБА_4 та ОСОБА_7, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого за станом на 17.09.2014 року (а.с.5, 6, 7).
Відповідно до постанови державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 10.07.2015 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилиася після смерті ОСОБА_4, померлого 30.08.2014 року, оскільки наданий ОСОБА_1 договір міни від 17.09.2014 року посвідчений після смерті ОСОБА_4 (а.с.24).
У судовому засіданні свідок ОСОБА_9, завідувач Красноармійського відділення Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи, суду пояснив, що за постановою слідчого слідчого відділення ОСОБА_3 міліції 25.12.2014 року була проведена експертиза трупу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі якої ним було оформлено лікарське свідоцтво про смерть на ім'я ОСОБА_4. З причини того, що труп було доставлено на експертизу в стані вкрай-виражених трупних явищ у вигляді гниття і муміфікації, та відсутності обставин настання смерті, свідків, які б могли підтвердити дату настання смерті, було встановлено з врахуванням того, що зі слів слідчого останніми днями, коли бачили ОСОБА_4 живим, були 28-29 серпня, ним було вказано приблизну дату настання смерті, а саме 30.08.2014 року. Перед датою він вказав знак приблизно, про що було повідомлено відділ РАЦС. Труп знаходився в морзі з 24 грудня до 21 січня 2014 року. Смерть була зареєстровано в 20-х числах січня 2015 року, поховання ОСОБА_4 здійснювала комунальна служба. В подібних випадках при виявленні трупа у стані крайньої вираженості трупних явищ у вигляді скелетування, муміфікації, обгорання тіла, вказується приблизний часовий проміжок. Поправка може рахуватися місяцями. Достовірність смерті людини встановлюється лише в перші 72 год. плюс-мінус 4 години.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, виданого Красноармійським відділенням судово-медичної експертизи 25.12.2015 року за № 589, дата смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказана як 30.08.2014 року зі знаком «приблизно».
У свідоцтві про смерть ОСОБА_4 зазначено, що дата смерті ОСОБА_4 є 30.08.2014 року, про що 03.02.2015 року складено відповідний актовий запис № 87.
Свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, суду пояснила, що вона проживає за адресою: м.Димитров, квартал 40АДРЕСА_3, у квартирі на першому поверсі, у якій раніше проживав померлий ОСОБА_4. Їй у спадок від померлих батьків залишилася квартира, розташована на пятому поверсі за адресою: АДРЕСА_4. Право власності на цю квартиру вона оформила 08.09.2014 року. У травні 2014 року вона запропонувала ОСОБА_4 обмінятися квартирами, оскільки на пятий поверх їй було важко підійматися. Після оглядин, квартира ОСОБА_4 сподобалася і той погодився на обмін. Після оформлення спадщини вона разом із ОСОБА_4 звернулася 17.09.2014 року до приватного нотаріусу ОСОБА_6, який посвідчив обмін житловими квартирами, при цьому вона доплатила ОСОБА_4 5000 грн. і взяла на себе заборгованість ОСОБА_4 з житлово-комунальних послуг. Після укладення угоди ОСОБА_4 виписався із квартирі, розташованої на кварталі 40 в м.Димитров, і прописався у квартирі, розташованій на м-ні «Світлий» в м.Димитров. В останнє вона бачила ОСОБА_4 28.10.2014 року, коли той прийшов до неї на день народження. 24.12.2014 року їй зателефонував працівник міліції і запросив її на впізнання. Вона повідомила, що не зможе приїхати до міліції, оскільки знаходиться в м. Дніпропетровськ. У травні 2015 року до неї прийшов батько ОСОБА_4 30.08.2014 року ОСОБА_4 не міг померти. Його знайшли в грудні, якщо б він пролежав в квартирі з серпня місяця, то сусіди б почули б неприємний сморід.
При предявленні свідку ОСОБА_7 у судовому засіданні фотографії з копії паспорту громадянина України, виданого на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, свідок впізнала на фото ОСОБА_4 як особу, з якою обмінялася квартирами.
З п.1.1 договору міни від 17.09.2014 року, укладеного між померлим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_7, вбачається, що останні здійснили міну належних їм на праві власності квартир із грошовою доплатою у розмірі 5000 грн. , яку ОСОБА_7 сплатила ОСОБА_4
Відповідно до довідки приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 26.05.2015 року власник квартири ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з 26.09.2014 року по день смерті 30.08.2014 року (точна дата смерті не встановлена, був похований як безрідний). Попередній власник квартири ОСОБА_10 померла 07.03.2014 року.
З огляду на приведене, суд вважає доведеним той факт, що встановлена приблизно дата смерті спадкодавця не співпадає із фактичною датою його смерті, яка сталася не менш як через півтора місяця після 30.08.2014 року.
Згідно за ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини згідно за ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4, крім його батьків - позивача та третьої особи по справі, не встановлено.
За заявою позивача нотаріусом відкрита спадкова справа, що свідчить про прийняття позивачем спадщини після смерті свого сина.
Зазначення у свідоцтві про смерть спадкодавця приблизної дати його смерті, яка опереджає дату посвідчення договору міни належної померлому квартири на місяць, є перепоною в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину.
З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права.
Враховуючи вищевстановлене та те, що визначити точну дату смерті ОСОБА_4 не є можливим, що є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на житлову квартиру задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право приватної власності на житлову квартиру загальною площею 31,5 кв.м, у тому числі житловою 18,7 кв.м., розташовану за адресою: Донецька область, місто Димитров, мікрорайон «Світлий», будинок номер 6 (шість), квартира номер 13 (тринадцять), яка залишилася після смерті його сина ОСОБА_4, померлого 30 серпня 2014 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 жовтня 2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько