Справа №701/1158/15-ц
Провадження №2/701/390/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області про визнання права на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 14 березня 1998 року в смт. Маньківка Черкаської області у віці 73 років померла позивачки мати ОСОБА_4, про що 14.03.1998 р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 20, свідоцтво про смерть серії І-СР №075142 видане 14.03.1998 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Маньківської райдержадміністрації Черкаської області. За життя мати залишила заповіт, посвідчений 11.07.1995 р. державним нотаріусом Маньківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1082, яким заповіла жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в смт. Маньківка вул. Будьонного, 44 своїм дітям позивачці та сестрі позивачки ОСОБА_5 Після смерті матері позивачка та її сестра ОСОБА_5, прийняли спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. Після смерті матері ОСОБА_4, в Маньківській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа №135 за 1999 рік. Також, сестра позивачки ОСОБА_5, оформила на себе належну їй частину спадкового майна за заповітом (1/2 частину житлового будинку по вул. Будьонного, 44 в селищі Маньківка Черкаської області) та законом (1/2 частину земельної ділянки, розташованої по вул. Будьонного, 44 в смт. Маньківка Черкаської області). Нещодавно позивачці стало відомо, що покійна мати ОСОБА_4, набула право на отримання земельної частки (паю) в процесі приватизації колишнього радгоспу «Маньківський», реорганізованого у ВАТ «Маньківське», а потім у ТОВ «Мир» як колишня працівниця та пенсіонер вказаного підприємства. Про ці обставини позивачці стало відомо від Маньківської селищної ради довідкою від 25.08.2015 р. №1156/02-17, якою Маньківська селищна рада повідомила позивачку, що земельна ділянка, належна її покійній матері ОСОБА_4, розташована в полі № 3, земельна частка паю за № 335, площа виділеної земельної частки паю становить 3,3628 га. Також, листом від 10.09.2015р. за № 1297 позивачку повідомлено, що за наявними у селищної ради документами (згідно списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), позивачки мати ОСОБА_4, колишня працівниця та пенсіонерка племрадгоспу «Маньківський» була включена в список працюючих та пенсіонерів колишнього радгоспу «Маньківський», реорганізованого у ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), який затверджений загальними зборами реорганізованого підприємства. Разом з тим, даним листом позивачку повідомлено, що сертифікат та державний акт на земельну частку (пай) на імя матері не видавався. Також позивачці надано завірені копії списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), де під № 742 значиться позивачки мати ОСОБА_4 Тобто, даним підтверджується, що позивачки мати ОСОБА_4, набула право на отримання земельної частки (паю), була включена у списки на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель ВАТ «Маньківське» смт Маньківка, однак за життя цей сертифікат їй не було видано, цей процес був довготривалим у часі, і до видачі сертифіката вона не дожила. Як зазначено вище, довідка Маньківської селищної ради від 25.08.2015 р. №1156/02-17 підтверджує, що земельна ділянка (пай), яка виділена та належить ОСОБА_4, розташована в полі № 3, земельна частка паю за № 335, площа земельної частки паю 3,3628 га. Тобто, цим самим підтверджується, що земельна ділянка, належна покійній згідно затвердженого списку на право на земельну частку (пай), закріплена в натурі на місцевості. Довідка управління праці та соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації від 21.09.2015 року №04/1690 підтверджує, що позивачки мати ОСОБА_4, дійсно була радгоспним пенсіонером, отримувала пенсію по віку з 17.05.1979р. згідно подання радгоспу «Маньківський» № 22 від 17.05.1979 р., с. Маньківка, Маньківського району. Листом від 05.10.2015 р. за № 0-28-0.3-2363/2-15 позивачці повідомлено, що видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області на імя покійної матері позивачки ОСОБА_4, немає можливості у звязку з відсутністю на даний час таких повноважень. Також, через свого представника позивачка звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори з проханням видати позивачці свідоцтво про право на спадщину після смерті матері на вказане майно, на що листом від 08.09.2015р. №1394/02-31 надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зокрема, даною постановою позивачку повідомлено, що за заявою сестри позивачки ОСОБА_5, від 06.07.1999р. про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 14.03.1998 року, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 була відкрита спадкова справа № 135 за 1999 рік. Згідно довідки № 2804 виданої Маньківської селищною радою Маньківського району Черкаської області 03.08.1999 року ОСОБА_5, 1957 р. н., та ОСОБА_3, 1949 р. н., вступили в управління спадковим майном житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Будьонного, 44, в смт. Маньківка, Черкаської області, який належав померлій 14 березня 1998 року ОСОБА_4 Згідно довідки № 2804 виданої Маньківською селищною радою Маньківського району Черкаської області 03.08.1999 року вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Також, даною постановою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, належну позивачки матері ОСОБА_4 Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що позивачкою ненадано правовстановлюючий документ на належну покійній ОСОБА_4, земельну ділянку. За життя позивачки мати не встигла і не змогла отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснити державну реєстрацію права власності та отримати правовстановлюючий документ, а в даний час це зробити неможливо, оскільки вона померла, а на мертву людину документ не видається. Даним позовом позивачка просить визнати право власності на належну позивачку половину спадкового майна, у зв'язку з чим позивача вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але надали суду письмову заяву згідно якої підтримують позовні вимоги та просять суд розглянути справу у їх відсутності.

Представник Маньківської селищної ради в судовому засіданні позов визнав та незаперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 14 березня 1998 року в смт. Маньківка Черкаської області у віці 73 років померла позивачки мати ОСОБА_4, про що 14.03.1998 р. в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 20, свідоцтво про смерть серії І-СР №075142 видане 14.03.1998 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Маньківської райдержадміністрації Черкаської області. За життя мати залишила заповіт, посвідчений 11.07.1995 р. державним нотаріусом Маньківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1082, яким заповіла жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в смт. Маньківка вул. Будьонного, 44 своїм дітям позивачці та сестрі позивачки ОСОБА_5 Після смерті матері позивачка та її сестра ОСОБА_5, прийняли спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. Після смерті матері ОСОБА_4, в Маньківській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа №135 за 1999 рік. Також, сестра позивачки ОСОБА_5, оформила на себе належну їй частину спадкового майна за заповітом (1/2 частину житлового будинку по вул. Будьонного, 44 в селищі Маньківка Черкаської області) та законом (1/2 частину земельної ділянки, розташованої по вул. Будьонного, 44 в смт. Маньківка Черкаської області). Нещодавно позивачці стало відомо, що покійна мати ОСОБА_4, набула право на отримання земельної частки (паю) в процесі приватизації колишнього радгоспу «Маньківський», реорганізованого у ВАТ «Маньківське», а потім у ТОВ «Мир» як колишня працівниця та пенсіонер вказаного підприємства. Про ці обставини позивачці стало відомо від Маньківської селищної ради довідкою від 25.08.2015 р. №1156/02-17, якою Маньківська селищна рада повідомила позивачку, що земельна ділянка, належна її покійній матері ОСОБА_4, розташована в полі № 3, земельна частка паю за № 335, площа виділеної земельної частки паю становить 3,3628 га. Також, листом від 10.09.2015р. за № 1297 позивачку повідомлено, що за наявними у селищної ради документами (згідно списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), позивачки мати ОСОБА_4, колишня працівниця та пенсіонерка племрадгоспу «Маньківський» була включена в список працюючих та пенсіонерів колишнього радгоспу «Маньківський», реорганізованого у ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), який затверджений загальними зборами реорганізованого підприємства. Разом з тим, даним листом позивачку повідомлено, що сертифікат та державний акт на земельну частку (пай) на імя матері не видавався. Також позивачці надано завірені копії списків працюючих та пенсіонерів колишнього ВАТ «Маньківське», які мають право на земельну частку (пай), де під № 742 значиться позивачки мати ОСОБА_4 Тобто, даним підтверджується, що позивачки мати ОСОБА_4, набула право на отримання земельної частки (паю), була включена у списки на отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель ВАТ «Маньківське» смт Маньківка, однак за життя цей сертифікат їй не було видано, цей процес був довготривалим у часі, і до видачі сертифіката вона не дожила. Як зазначено вище, довідка Маньківської селищної ради від 25.08.2015 р. №1156/02-17 підтверджує, що земельна ділянка (пай), яка виділена та належить ОСОБА_4, розташована в полі № 3, земельна частка паю за № 335, площа земельної частки паю 3,3628 га. Тобто, цим самим підтверджується, що земельна ділянка, належна покійній згідно затвердженого списку на право на земельну частку (пай), закріплена в натурі на місцевості. Довідка управління праці та соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації від 21.09.2015 року №04/1690 підтверджує, що позивачки мати ОСОБА_4, дійсно була радгоспним пенсіонером, отримувала пенсію по віку з 17.05.1979р. згідно подання радгоспу «Маньківський» № 22 від 17.05.1979 р., с. Маньківка, Маньківського району. Листом від 05.10.2015 р. за № 0-28-0.3-2363/2-15 позивачці повідомлено, що видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області на імя покійної матері позивачки ОСОБА_4, немає можливості у звязку з відсутністю на даний час таких повноважень. Також, через свого представника позивачка звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори з проханням видати позивачці свідоцтво про право на спадщину після смерті матері на вказане майно, на що листом від 08.09.2015р. №1394/02-31 надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зокрема, даною постановою позивачку повідомлено, що за заявою сестри позивачки ОСОБА_5, від 06.07.1999р. про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 14.03.1998 року, державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 була відкрита спадкова справа № 135 за 1999 рік. Згідно довідки № 2804 виданої Маньківської селищною радою Маньківського району Черкаської області 03.08.1999 року ОСОБА_5, 1957 р. н., та ОСОБА_3, 1949 р. н., вступили в управління спадковим майном житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Будьонного, 44, в смт. Маньківка, Черкаської області, який належав померлій 14 березня 1998 року ОСОБА_4 Згідно довідки № 2804 виданої Маньківською селищною радою Маньківського району Черкаської області 03.08.1999 року вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Також, даною постановою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, належну позивачки матері ОСОБА_4 Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що позивачкою ненадано правовстановлюючий документ на належну покійній ОСОБА_4, земельну ділянку. За життя позивачки мати не встигла і не змогла отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснити державну реєстрацію права власності та отримати правовстановлюючий документ, а в даний час це зробити неможливо, оскільки вона померла, а на мертву людину документ не видається. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР від 18.07.1963р., вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу), тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 548, 549, 553ЦК УРСР в редакції 1963р., ст. ст. 376, 1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 14.03.1998р. в селищі Маньківка Маньківського району Черкаської області, право власності на ? частину земельної частки (паю) за № 335, яка виділена у земельну ділянку площею 3,3628г а в полі № 3 в адміністративних межах Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

Суддя ОСОБА_1