Справа № 728/1281/15-ц Провадження № 22-ц/795/1757/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Лобода Н. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

третя особа на стороні відповідача Батуринська міська рада Бахмацького району Чернігівської області,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про зобовязання звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням самовільно зайняті частини земельних ділянок, що належать ОСОБА_7 площею 0,10 га з кадастровим номером :00:001:0112 та площею 0,0311 га з кадастровим номером :00:001:0113, які розташовані за адресою: Чернігівська обл., Бахмацький р-н, м.Батурин, вул.Шкляра, 7.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_7 звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що факт розбіжності розміру земельної ділянки зазначено у акті обстеження земельної ділянки позивача від 05 серпня 2015 року та в ньому зазначено, що існує розбіжність між лівою та правою сторонами земельної ділянки в розмірі 95 см. Апелянт зазначає, що з даного приводу не були прийняті до уваги пояснення представника позивача, а натомість прийнято тлумачення представника третьої особи ОСОБА_8

Апелянт вважає, що факт самовільного зайняття частини земельної ділянки позивача було встановлено комісійно, в той же час суд зазначив, що акт комісійного обстеження земельної ділянки позивача спростовано наявною технічною документацією для встановлення відповідності якої фактичним даним і було проведено комісійне обстеження земельної ділянки позивача від 03 вересня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не доведено порушення ОСОБА_6 меж належної позивачу земельної ділянки, які були встановлені, погоджені та закріплені (в тому числі і по існуючому паркану) при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки; ні позивач ні її представник не сумніваються в правильності та законності даної технічної документації та дій особи, яка її виготовлювала.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів апеляційного суду Чернігівської області.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка, розташована в м.Батурин Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Шкляра, 5 належить Батуринській міській раді і перебуває у фактичному користуванні відповідача.

Позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07 вересня 2010 року є власником будинку, розташованого в м.Батурин Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Шкляра,7 (а.с.17, 18).

Рішенням Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області 29 сесії 6 скликання від 25 квітня 2014 року було створено комісію для вивчення питання щодо визначення меж земельної ділянки ОСОБА_7 та її приватизації (а.с.27).

Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_7, на підставі якої позивач реєструвала своє право власності на земельні ділянки, розташовані в м.Батурині Бахмацького району, по вул.Шкляра, 7, зокрема, актів про погодження (встановлення), закріплення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та прийому-передачі межових знаків на зберігання, вбачається, що межі земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства, розташованих в м.Батурин Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Шкляра, 7, чітко визначені в натурі (на місцевості), проходять по існуючим твердим ознакам і передані під нагляд на зберігання землевласнику; потреби закріплення меж земельної ділянки межовими знаками встановленого зразка немає; суміжними користувачами (землевласниками) жодних претензій при погодженні існуючих меж не заявлено; межі земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), визначені по існуючому паркану та по червоній лінії вулиці Шкляра; межі земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, визначені по існуючому паркану; вказані акти підписані власником земельної ділянки, суміжними землекористувачами, землевпорядником Батуринської міської ради та начальником Бахмацького районного виробничого відділу Чернігівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с.85 92).

Судом першої інстанції встановлено, що 31 липня 2014 року дана технічна документація була погоджена у відділі містобудування та архітектури Бахмацької районної державної адміністрації та 04 серпня 2014 року у відділі Держземагенства у Бахмацькому районі.

Рішенням Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області 33 сесії 6 скликання від 07 серпня 2014 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої в м.Батурині Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Шкляра,7 та вирішено передати її у власність ОСОБА_7 (а.с.28).

Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно №25747708 та №25750233 від 19 серпня 2014 року ОСОБА_7 є власником земельних ділянок площею 0.0311 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:001:0113 та площею 0.1 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:001:0112, розташованих в м.Батурин Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Шкляра, 7. Державна реєстрація вищевказаних земельних ділянок здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (а.с.19 24).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п.«г» ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до висновку начальника Батуринського МВМ Бахмацького РВУМВС від 02 березня 2015 року, зробленого за результатами перевірки за заявою ОСОБА_7 з приводу самовільного захоплення ОСОБА_6 земельної ділянки та перенесення паркану, вбачається, що при розробці технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_7 було встановлено межу по існуючому паркану; в ході опитування очевидців зясувалося, що існуючий паркан відповідає вимогам технічної документації; межі земельної ділянки станом на 26 лютого 2015 року ніким не порушені і ОСОБА_7 було рекомендовано звернутися до суду (а.с.83-84).

Також, згідно акта обстеження земельної ділянки позивача від 05 серпня 2015 року, складеного комісією по врегулюванню земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Батуринської міської ради та доданого до нього кадастрового плану, вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_7 з обох сторін межує із земельними ділянками, які належать Батуринській міській раді; межа із земельною ділянкою, розташованою по вул.Шкляра, 5, проходить по паркану; порушень меж, належної позивачу земельної ділянки в акті не зафіксовано.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що суду не надано допустимих та належних доказів на підтвердження факту самовільного зайняття ОСОБА_6 належної ОСОБА_7 земельної ділянки, розташованої в м.Батурин Бахмацького району Чернігівської області, по вул. Шкляра,7

За відсутності порушень прав позивача посилання ОСОБА_7 на недоведеність обставин, що мають значення для справи, висновків суду не спростовують і не можуть бути підставою для зміни чи скасування правильного по суті, справедливого та законного рішення суду.

Встановивши вказані обставини справи, суд з врахуванням предмету і правових підстав позову, доказів сторін на підтвердження обставин справи, вимог матеріального права, прийшов до законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи приведені в апеляційній скарзі зводяться фактично до припущень апелянта, ніякими доказами не підтверджуються та не спростовують вірного по суті рішення суду.

Рішення суду ухвалене відповідно до предмету заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: