Справа № 495/3042/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/3042/15-ц

за позовом Приватного підприємства фірми «Ариес»

до Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1»

за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради

про визнання погодженою межі земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

06.05.2015 року Приватне підприємство фірма «Ариес» (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1» (далі по тексту відповідач) за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту третя особа) про визнання погодженою межі земельної ділянки (а.с.2-4).

Так, позивач просить суд визнати узгодженими акти приймання-передачі межових знаків на зберігання та меж земельної ділянки в точках «Б» - «В», з довжиною лінії 12,72 метри (координата Х НОМЕР_1, координата Y НОМЕР_2), яка знаходиться за адресою: вулиця Театральна,13, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, площею 0,0451 га, наданої Приватному підприємству «Ариес» у дострокову оренду, терміном на 25 років для обслуговування магазину і пекарні, з Комунальним підприємством «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1».

Представник позивача ОСОБА_1, в судове засідання 21.07.2015 року не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою просив суд розглянути дану справу за його відсутності та винести законне рішення (а.с.54).

Представник відповідача ОСОБА_2, в судове засідання 21.07.2015 року не з'явився, але подав до суду письмові заперечення, згідно з якими просив суд в задоволенні позовних вимог ПП «Ариес» відмовити в повному обсязі, винести законне рішення та справу розглянути за його відсутності (а.с.55).

Представник третьої особи Б-Дністровської МР, в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними розписками (а.с. 33, 53).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 16.10.2006 року №129-5 «Про падання згоди на надання в оренд) земельних ділянок в м. Білгород-Дністровському» було надано дозвіл Приватному підприємству фірма «Ариес» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду, терміном на 25 років для обслуговування магазину і пекарні за адресою: вул. Театральна,13, місто Білгород-Дністровський, Одеської області.

На виконання вищезазначеного рішення Приватне підприємство фірма «Ариес» звернулося до приватної землевпорядної організації Приватне підприємство «Аккерман проект», що здійснює свою діяльність на підставі ліцензії серія АД № 076220, кваліфікаційний сертифікат № 000574 Державного Агентства земельних ресурсів України.

З Приватним підприємством «Аккерман проект» було укладено договір № 204 від 29.12.2014 року про надання послуг.

На виконання укладеного договору ПП «Аккерман проект» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду для обслуговування магазину та пекарні. Спеціалістом ПП «Аккерман проект» були складені акти погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, та прийому-передачі межових знаків па зберігання, експлікація земельних угідь та проект землеустрою.

Вищезазначені акти були погоджені з суміжним землекористувачем (землевласникам) Білгород-Дністровською міською радою, про що свідчать підпис в даних документах, але відсутній підпис відповідача КП «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1».

Як стверджує позивач, ПП фірма «Ариес» неодноразово зверталася до КП «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1» з пропозицією розглянути проект землеустрою, картографічні матеріали та узгодити межі шляхом підписання актів приймання-передачі межових знаків на зберігання, але листом відповідача від 10.03.2015 року позивачу було відмовлено узгоджувати межі та підписати акти приймання-передачі межових знаків, з підстав необхідності попереднього укладання з ним господарських договорів, які, як вважає позивач, не мають жодного відношення до землекористування.

Тобто, під час виконання технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на виконання вимог ст.196 ЗК України, щодо погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами КП «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1», як користувач суміжної земельної ділянки, відмовилося підписувати акти приймання передачі межових знаків на зберігання.

За твердженням позивача, у зв'язку з тим, що КП «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1» безпідставно, не погоджує межу земельної ділянки, орган місцевого самоврядування Білгород-Дністровська міська рада, не може прийняти рішення про передачу даної земельної ділянки у довгострокову оренду, що і стало підставою для звернення Приватного підприємства фірми «Ариес» до суду із відповідною позовною заявою.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, Приватне підприємство фірма «Ариес» звернулося до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1», за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради про визнання погодженою межі земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України, ст.373 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 78 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно із ст.41 Конституції України, ст.321 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 55 Закону України «Про власність», право приватної власності являється нерухомим, ніхто не може бути позбавлений цього права незаконно.

Землеустрій передбачає встановлення в натурі (на місцевості) меж та розміру земельної ділянки та проведення топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки (п.п. «е» та «і» ст.184 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України, виключно судами вирішуються земельні спори з питань володіння та використовування земельних ділянок, які знаходяться у власності громадян.

Згідно із п. «г» ст.6 Закону України «Про землеустрій», одним з основних принципів землеустрою являється створення умов для реалізації фізичними і юридичними особами їхніх конституційних прав на землю.

Статтею 70 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що спори, які виникають при здійсненні землеустрою, вирішуються судом.

Землеустрій здійснюється на підставі рішень суду (п. «в» ст.22 Закону України «Про землеустрій»).

Відповідно до ст.106 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Як вбачається з позовної заяви ПП фірма «Ариес», позивач просить суд визнати узгодженими акти приймання-передачі межових знаків на зберігання та меж земельної ділянки в точках «Б» - «В», з довжиною лінії 12,72 метри (координата Х НОМЕР_1, координата Y НОМЕР_2), яка знаходиться за адресою: вулиця Театральна, 13, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, площею 0,0451 га, наданої Приватному підприємству «Ариес» у дострокову оренду, терміном на 25 років для обслуговування магазину і пекарні, з Комунальним підприємством «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1».

Між тим, суд з такими доводами, твердженнями та вимогами ПП фірма «Ариес» погодитися не може, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було вище зазначено, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання №1» по утриманню житлового господарства Білгород-Дністровської міської ради засноване за рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 210 від 19.04.2001 року. Підприємство здійснює свою діяльність на підставі Статуту.

Відповідно до п.2.1 Статуту, Підприємство створено для обслуговування житлового фонду, комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради на основі господарського розрахунку і самоокупності.

Пунктом 2.2 Статуту чітко визначено, що основними видами діяльності підприємства є:

- поточний ремонт, технічний огляд, технічне обслуговування житлового фонду;

- підготовка житлового фонду до зимового періоду;

- благоустрій прибудинкової території.

Комунальне підприємство «ЖЕО №1» надає послуги мешканцям будинку по вул. Театральна,13, в місті Білгород-Дністровський Одеської області по утриманню будинку та прибудинкової територій.

Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст.198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Інші норми законодавства погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками не передбачають.

Проектом землеустрою 2014 року, щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду ПП фірма «Ариес», літерами «Б» - «В» означені межі земельної ділянки КП «ЖЕО №1».

В акті приймання-передачі межових знаків на зберігання ПП фірма «Ариес», визначено КП «ЖЕО №1» як власника (користувача) суміжної земельної ділянки по вул. Театральна, 13, в місті Білгород-Дністровський Одеської області.

Статтею 125 Земельного кодексу України, визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Тобто, з огляду на відсутність у КП «ЖЕО №1» правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул. Театральна, 13, в місті Білгород-Дністровський Одеської області, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання №1» не є її власником чи користувачем у розумінні ст.125 Земельного кодексу, а отже не може виступати субєктом при передачі межових знаків на зберігання.

Зі змісту ст.3 Цивільного процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року по справі № 6-94ц13, яка відповідно до ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України, є обовязковою.

Між тим, як встановлено під час розгляду справи та було вище зазначено, дії КП «ЖЕО №1» щодо непогодження меж земельних ділянок ніяким чином не порушують права ПП фірма «Ариес», які вони просять захистити.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про неправомірність, безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Приватного підприємства фірми «Ариес», у зв'язку з чим в задоволенні позову Приватного підприємства фірми «Ариес» до Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1», за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради про визнання погодженою межі земельної ділянки слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 14, 41 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 321, 373 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 78, 106, 158, 184 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 55 Закону України «Про власність», ст.ст. 6, 22, 70 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви Приватного підприємства фірми «Ариес» до Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційне обєднання №1», за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради про визнання погодженою межі земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко