АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-2853 Головуючий у 1-й інстанції - Козленко Г.О.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійним патенту України на корисну модель та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійним патенту України на корисну модель та зобов'язання вчинити певні дії.

Суд визнав недійсним патент України на корисну модель НОМЕР_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 12 грудня 2011 року та зобов'язав Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі стосовно визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 12 грудня 2011 року, а також здійснити відповідну публікацію у бюлетені "Промислова власність".

Суд вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту встановлення судом обставин, що мають значення для справи, хибності встановлення обставин, що мають значення для справи неправильної оцінки доказів та неправильне визначення фактичних доказів по справі, відповідно до встановлених судом обставин, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просять рішення суду скасувати та відмовити в повному обсязі у позовних вимогах. (т.3, а.с.55-66).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представників відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_8, а також представника Державної служби інтелектуальної власності України - ОСОБА_9, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, представника позивачів - ОСОБА_10, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить виданий на підставі заявки №u 201112264 від 19 жовтня 2011 року патент України НОМЕР_1 від 12 грудня 2011 року на корисну модель "ІНФОРМАЦІЯ_1". Як випливає з присутнього в матеріалах справи опису до вказаного патенту корисна модель належить до транспортного машинобудування, а саме до захисно-декоративних профільованих накладок на елементи автомобіля, наприклад пороги.

Позивачу ОСОБА_11 належать патенти на промислові зразки, а саме: патент України НОМЕР_4 від 10 серпня 2010 року на промисловий зразок "Комплект декоративних накладок на пороги автомобіля" (заявка № S201000033 від 15 січня 2010 року), патент України НОМЕР_2 від 10 вересня 2010 року на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" (заявка №s 201000677 від 19 травня 2010 року).

Позивачам ОСОБА_11 та ОСОБА_7 спільно належать патент України НОМЕР_3 від 26 грудня 2011 року на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" (заявка №s 201100538 від 6 травня 2011 року) та патент України НОМЕР_5 від 26 грудня 2011 року "Декоративна накладка на пороги автомобіля" (заявка №s 201100539 від 6 травня 2011 року).

За результатами експертизи, проведеної ДП "Український інститут промислової власності" відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", було встановлено, що корисна модель за деклараційним патентом України НОМЕР_1 не відповідає умовам патентоздатності, визначеним ч.1 ст.7 вказаного закону, а саме за п.1 формули не є новою.

Однак, під час провадження в справі власники оспорюваного патенту відмовились від п.1 формули корисної моделі, відомості про що було внесено Державною службою інтелектуальної власності до Державного реєстру патентів України на корисні моделі та опубліковано в офіційному бюлетені "Промислова власність".

За даних обставин, суд не мав підстав оцінювати висновок ДП "Український інститут промислової власності" від 8 червня 2012 року за №12671/ЗУ/12 як такий, що стосується визначення умов патентоздатності корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 з чинною (зміненою в порівнянні з початково опублікованою) редакцією формули корисної моделі.

Відповідно до висновку експерта №153/13 від 15 квітня 2014 року зазначений у описі корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 технічний результат у вигляді захисту від сковзання за допомогою такої ознаки її формули, як наявність на основному полотні проти ковзних елементів у вигляді подовжніх мікровиїмок, що утворені сатинуванням не може бути досягнутий; ознаки "подовжні проти ковзні елементи на зовнішній ... поверхні [накладки]" та "протковзними елементами є подовжні мікровиїмки" є суттєвими ознаками, ознака "[накладки] утворені сатинуванням" є несуттєвою ознакою. Корисна модель за патентом України НОМЕР_1 не є промислово придатною.

Зі змісту незалежного пункту формули та опису корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 випливає, що технічний результат при її здійснені полягає, зокрема, в досягненні захисту від сковзання за допомогою нанесення на основне полотно накладки з нержавіючої сталі на елементи кузова автомобіля подовжних мікровиїмок, утворених сатинуванням.

В зв'язку з цим, районний суд вважав правомірною позицію судового експерта, який, під час розгляду питання щодо промислової придатності корисної моделі за оспорюваний патентом, перевіряв можливість отримання зазначеного вище технічного результату, оскільки це узгоджується з відповідними положеннями Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель та Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель.

З тих же підстав, не є обґрунтованими пояснення співробітника ДП "Український інститут промислової власності" стосовно того, що при складанні висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 8 червня 2012 року за №12671/ЗУ/12 він встановив промислову придатність корисної моделі за оспорюваний патентом лише на підставі того, що виготовлення корисної моделі у вигляді накладки на елементи кузова автомобіля з нержавіючої сталі з утвореними методом сатинування подовжніми мікровиїмками є технічно можливим.

Подані стороною відповідачів на спростування висновку судової експертизи №153/13 від 15 квітня 2014 року матеріали не містять безпосередніх відомостей про можливість досягнення технічного результату у вигляді захисту від сковзання за допомогою нанесення на основне полотно виготовленої з нержавіючої сталі накладки на елементи кузова автомобіля подовжніх мікровиїмок, утворених сатинуванням. Тому ці матеріали не спростовують висновок експерта №153/13 від 15 квітня 2014 року в частині невідповідності корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 такій умові патентоздатності як промислова придатність.

Ураховуючи наведене районний суд вважав висновок експерта № 135/13 від 15 квітня 2014 року за результатами проведення судової експертизи належним доказом, що узгоджується іншими матеріалами справи, не спростовується складеним Державним підприємством "Український інститут промислової власності" висновком експертизи щодо умов патентоздатності від 8 червня 2012 року за №12671/ЗУ/12, а також доводами відповідачів.

На підставі висновку експерта №153/13 від 15 квітня 2014 року та дослідження інших наявних у справі доказів, районний суд вважав встановленою ту обставину, що корисна модель за патентом України НОМЕР_1 від 12 грудня 2011 року не є промислово придатною, а тому прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви з яких суд відхилив складений Державним підприємством "Український інститут промислової власності" висновок експертизи щодо умов патентоздатності від 8 червня 2012 року за №12671/ЗУ/12 та надані відповідачами письмові докази, і взяв до уваги та поклав у основу рішення висновок судової експертизи №153/13 від 15 квітня 2014 року, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (т.3, а.с.47-52).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника відповідачів не містить, в ході апеляційного розгляду представники відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_8, також не навели таких обставин.

Посилання апеляційної скарги на те, що покладений районним судом в основу рішення про задоволення позову висновок судової експертизи №153/13 від 15 квітня 2014 року є необґрунтованим та необ'єктивним, також не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення виходячи з наступного.

Сторона відповідача стверджує, що висновок судової експертизи, по-перше, є необґрунтованим унаслідок допущеної неповноти дослідження - при дослідженні питання сатинування експерт використовував виключно «Энциклопедический словар по металлургии: Справочное издание в 2-х томах», а також таким, що суперечить іншим матеріалам справи, зокрема, висновку ДП «Український інститут промислової власності» від 08.06.2012 № 12671/ЗУ/12, та наданим стороною відповідача суду письмовим доказам, які містять відомості щодо понять тертя, ковзання і кочення; по-друге, висновок експерта № 135/13 суперечить висновку головного експерта ДП «Український інститут промислової власності» від 08.06.2012 № 12671/ЗУ/12 про те, що корисна модель є промислово придатною.

Указані доводи були предметом перевірки у суді першої інстанції та отримали належну оцінку в ухвалі районного суду від 18 листопада 2014 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення у справі повторної судової експертизи (т.2, а.с.220-222), а також у оскаржуваному рішенні (т.3, а.с.48-52).

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що висновок судової експертизи про те, що ступінь шорсткості поверхні металу після його обробки методом сатинування не здатен забезпечити заявлений заявником корисної моделі за оспорюваним патентом протиковзковий ефект, не спростовується ні відомостями висновку ДП «Український інститут промислової власності» від 08.06.2012 № 12671/ЗУ/12, ні приведеними відповідачами науковими та учбовими публікаціями. Крім того, внесення змін до незалежного пункту формули корисної моделі зробило складений ДП «Український інститут промислової власності» висновок від 08.06.2012 № 12671/ЗУ/12 таким, що формально не стосується вказаної корисної моделі.

Такий висновок районного суду базується на належній оцінці усіх наданих сторонами доказів у їх сукупності і взаємному зв'язку, у тому числі показань допитаних у судовому засіданні: експерта ДП «Український інститут промислової власності» ОСОБА_12, який робив висновок у червні 2012 року щодо умов патентноздатності за деклараційним патентом НОМЕР_1 (т.1, а.с.89-90), а також судового експерта ОСОБА_13, який проводив судову експертизу - висновок експерта № 135/13 (т.2, а.с.90-121).

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко