Справа № 285/3834/15-ц
провадження № 6/0285/164/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Помогаєва А.В.

секретарі - Сарган О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Новоград-Волинського подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2015 року старший державний виконавець Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Новоград-Волинського МУЮ) ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2

З подання вбачається, що на виконанні у ВДВС Новоград-Волинського МУЮ знаходяться виконавчі листи: № 840 від 17.01.2014 року, виданого Житомирським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в м. Новоград-Волинський та районі заборгованість у розмірі 1211,64 грн.; № 2-1174/11 від 07.01.2011 року, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість у розмірі 454175,64 грн.; № 3665/13 від 25.06.2013 р., виданого Житомирським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ в м. Новоград-Волинський та районі заборгованість у розмірі 2623,59 грн.; № 285/4497/13-ц від 12.11.2013 р., виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість в розмірі 7522,49 доларів США та 14100 грн.

Державний виконавець у судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява про розгляд подання без її участі.

Державним виконавцем вжито заходів примусового виконання зроблено запити для виявлення майна боржника.

Постановою державного виконавця від 15.09.2015 року накладено арешт на все майно боржника.

Згідно довідки з БТІ за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно по м. Новоград-Волинський не зареєстровано.

Згідно відповіді Управління пенсійного фонду України № НОМЕР_1 від 18.08.2015 року ОСОБА_2 пенсію не отримує.

Відповідно до довідки Центру надання послуг з використання транспортних засобів за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб SUBARY Impreza АМ4788АН.

Згідно листа Управління Держземагенства у Новоград-Волинському районі № 2040/0514 від 08.08.2014 року, державні акти на право власності на земельні ділянки за ОСОБА_2 не зареєстровані.

Відповідно до акту державного виконавця від 19.06.2015 року боржник за адресою: пров. Шкільний, 1 в м. Новоград-Волинський не проживає і його місце проживання невідоме.

Посилаючись на положення ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» ВДВС Новоград-Волинського МУЮ просив встановити для ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Відповідно до п. 18 ч. 3. ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів

(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999рр. № 606-XIV, згідно його преамбули, визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Виконавче провадження відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція).

Відповідно до норми п. 11.1 розділу ХІ Інструкції у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Подання повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань (п.п. 11.1.1). У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань. Частиною 2 цієї статті передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Разом з тим, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обов'язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 58. ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, суду не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_2 є громадянином України та має документ для виїзду за кордон. Обмеження права виїзду за кордон іноземців та осіб без громадянства законодавством України не передбачено.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтями 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на оскарження, а у випадку подання апеляційної скарги за результатами апеляційного розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Помогаєв