Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 335/3462/15-ц Головуючий у 1 інстанції Шалагінова А.В.
Номер провадження 22-ц/778/5362/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів Воробйової І.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківських вкладів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював, до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківських вкладів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20 жовтня 2014 року та 06 січня 2015 року між ним та відповідачем укладено шість договорів банківського вкладу, а саме:

договір-заява № 313731/31060/5-14 від 20 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 55 000,00 доларів США на строк з 20 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року під 13,5% річних;

договір-заява № 313731/31062/5-14 від 20 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 70 000,00 доларів США;

договір-заява № 313731/4601/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 50 000,00 доларів США;

договір-заява № 313731/4722/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 50 000,00 доларів США;

договір-заява № 313731/4811/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 50 000,00 доларів США;

договір-заява № 313 731 /4911 /3 -15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 60 000,00 доларів США.

З метою повернення коштів за банківськими вкладами, він звернувся до відповідача із вимогами про повернення вкладів, які не були виконані банком незважаючи на те, що строки по вкладах закінчились. З метою врегулювання спору позивачем також були направлені претензії до банку, які також залишились без задоволення.

На підставі викладеного, просив суд, стягнути з відповідача суми коштів за депозитними договорами у наведених вище розмірах, а також нараховані відсотки за користування депозитом за прострочений термін, індекс інфляції за весь, час прострочення та З % річних за кожним договором, що загалом з урахуванням офіційного курсу НБУ становить 8281606,31 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором-заявою № 313731/31062/5-14 від 20 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті у розмірі 70 356 доларів США 72 центи США, в тому числі - не повернута сума вкладу 70 000 доларів США 00 центів США, відсотки 0 доларів США 01 цент США, 3% річних від простроченої суми 356 доларів США 71 центів США.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором-заявою № 313731/4601/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті у розмірі 50 613 доларів США 89 центів США, в тому числі - не повернута сума вкладу 50 000 доларів США 00 центів США, відсотки 428 доларів США 96 центів США, 3% річних від простроченої суми 184 долари США 93 центи США.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором-заявою № 313731/4722/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті у розмірі 50 617 доларів США 89 центів США, в тому числі - не повернута сума вкладу 50 000 доларів США 00 центів США, відсотки 432 долари США 96 центів США, 3% річних від простроченої суми 184 долари США 93 центи США.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором-заявою № 313731/4811/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 міс. в іноземній валюті у розмірі 29 658 доларів США 02 центи США, в тому числі - не повернута сума вкладу 29 121 долар США 35 центів США, відсотки 428 доларів США 96 центів США, 3% річних від простроченої суми 107 доларів США 71 цент США.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором-заявою № 313731/4911/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті у розмірі 60 452 долари США 88 центів США, в тому числі - не повернута сума вкладу 60 000 доларів США 00 центів США, відсотки 230 доларів США 96 центів США, 3% річних від простроченої суми 221 (двісті двадцять один) долар США 92 центи США.

Всього стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 261 699 доларів США 40 центів США.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам, рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 були укладені наступні договори:

договір-заява № 313731/31060/5-14 від 20 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 55 000,00 доларів США на строк з 20 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року під 13,5% річних;

договір-заява № 313731/31062/5-14 від 20 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 70 000,00 доларів США на строк з 20 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року під 13,5% річних;

договір-заява № 313731/4601/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 50 000,00 доларів США на строк з з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року під 13,5% річних;

договір-заява № 313731/4722/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 50 000,00 доларів США на строк з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року під 13,5% річних;

договір-заява № 313731/4811/3-15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 50 000,00 доларів США на строк з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року під 13,5% річних;

договір-заява № 313 731 /4911 /3 -15 від 06 січня 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс до відповідача на вкладний рахунок кошти в розмірі 60 000,00 доларів США на строк з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року під 13,5% річних.

Внесення грошових коштів на рахунки відповідача підтверджується копіями меморіальних валютних ордерів (а.с.4,6,28,30,32,34).

Банк свої зобов»язання в частині повернення сум вказаних вкладів у повному обсязі не виконав, та ОСОБА_3 надіслав до банку вимоги про повернення банківських вкладів після закінчення строку дії договорів (а.с.5,7,8,29,31,33,35), які виконані не були.

Також позивачем були надіслані до банку письмові претензії про повернення банківських вкладів, а також скарги з вимогами надати на них відповідь та звернення щодо виконання вимог договорів (а.с.72). Проте, відповідач вимоги позивача у добровільному порядку не виконав, відповіді на його претензії, скарги та звернення не надав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 частково та стягуючи заборгованість за договорами банківського вкладу, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, тому відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною.Оскільки банк порушив взяте на себе за договором грошове зобов»язання, а тому він повинен нести передбачену ст.625 ЦК України відповідальність.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк не має права встановлювати не передбачені договором або законом обмеження права клієнта розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Встановлено, що позивач звертався до Банку з письмовими вимогами про повернення суми банківських вкладів, проте, банк не здійснив з вкладником необхідних дій щодо розрахунку, посилаючись на постанову НБУ № 160 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 03.03.2015 року. згідно якої банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно приписам частини 1 статті 66 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України шляхом встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків.

Статтею 56 Закону України "Про Національний банк України" передбачено, що Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, постанови НБУ обмежують право вкладника на отримання вкладу та суперечать нормам ЦК України, а тому суд повинен застосовувати акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов до висновку про необхідність застосування в даному випадку положень статей 1058, 1060 ЦК України, відповідно до яких відмова відповідача у достроковій видачі депозиту є незаконною. Як вже зазначалося, положення ЦК України передбачають обов'язок банку повернути вклад на першу вимогу вкладника.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність дій банку вимогам закону та умовам укладених з банком договорів, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-90цс12 від 12 вересня 2012 року.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що на даний час діє постанова НБУ № 160 "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України" від 03.03.2015 року, яка також регламентує діяльність банків в частині певного обмеження видачі готівкових коштів є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Доводи апелянта відносно безпідставності стягнення 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки ОСОБА_3 не звертався до Банку з вимогою про повернення вкладів, спростовуються матеріалами справи.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надані копії депозитних договорів, копії меморіальних валютних ордерів, які підтверджують укладення депозитних договір та внесення позивачем грошових коштів, копії вимоги про повернення банківських вкладів після закінчення строку дії договорів (а.с.5,7,8,29,31,33,35), копії письмових претензій про повернення банківських вкладів, а також скарги з вимогами надати на них відповідь та звернення щодо виконання вимог договорів (а.с.72).

Таким чином, судом правомірно прийняті докази, надані позивачем, досліджені та оцінені відповідно до ст. 214 ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: