УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

21 серпня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Профатило П.І.,

при секретарі - Дубановській А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17.06.2013 року між ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №02-Ф-13/ГМВ, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит. ОСОБА_2 за даним договором виступив як поручитель. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, однак відповідачі зобовязання, покладені на них договором не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 10.08.2015 року у сумі 1986020,13 грн. Вважає, невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання рішення суду, тому просить суд накласти арешт на грошові кошти на рахунках відповідачів по справі, які відкриті ними в усіх банківських установах України, а також накласти арешт на все майно, що належить відповідачам, у межах розміру суми позовних вимог.

Суд розглядає клопотання без виклику осіб відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що вимоги ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про забезпечення позову не підлягають задоволенню, оскільки позивач не зазначає відомості щодо майна на яке необхідно накласти арешт, а саме: не вказує номери рахунків банків, не зазначає у якому банку відкриті ці рахунки та на якого з відповідачів, не зазначає перелік майна, на яке необхідно накласти арешт, а лише вказує загалом «на грошові кошти на рахунках, які відкриті в банках України на імя відповідачів, а також на все майно, що належить відповідачам» .

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3