АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1979/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3315/15Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Чумак О.В.,

суддів: Бутенко С.П., Карнаух П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку по день фактичного розрахунку та моральної (немайнової) шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду Полтавської області Чумак О.В., -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Вважає, що судом помилково було застосовано до спірних правовідносин положення постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», так як позивач не зазначав про необхідність визнання факту знаходження у трудових відносинах з Міністерством освіти і науки України, а посилався на ту обставину, що Ясинуватський ліцей залізничного транспорту на пряму підпорядкований відповідачу, а тому саме у нього виникла заборгованість по виплаті заробітної плати перед позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає відхиленню з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що з копії трудової книжки позивача ОСОБА_2 та копії довідки Ясинуватського професійного ліцею залізничного транспорту вбачається, що позивач працював у ліцеї викладачем спеціальних дисциплін та був звільнений наказом № 52-К від 14.10.2014 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП Україн. При звільненні мається заборгованість по заробітній платі в сумі 19 367, 92 грн. /а.с.4-7/

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивачем не подано суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що він перебував у трудових відносинах з Міністерством освіти і науки України.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про оплату праці" (далі - закон №108/95-ВР), статтею 94 КЗПП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Вимогами статі 4 Закону №108/95-ВР передбачено, що джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Також ст.24 Закону №108/95-ВР та статтею 115 КЗПП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 98 КЗПП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано суду належних доказів, які б довели факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_2 з Міністерством освіти і науки України, а тому ним не доведено, що відповідальність за заявленим ним позовом повинно нести Міністерство освіти і науки України.

Доводи апеляційної скарги, що Ясинуватський ліцей залізничного транспорту на пряму підпорядкований відповідачу, а тому саме у нього виникла заборгованість по виплаті заробітної плати, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки сам факт підпорядкування професійно-технічного навчального закладу Міністерству освіти і науки України, не породжує зобов'язання останнього по виплаті заробітної плати перед позивачем.

Окрім того, на підставі ст.61 ЦПК України, не потребує доказування та обставина, що з квітня місяця 2014 року на території Донецької та Луганської областей проводиться атитерористична операція, активна фаза якої з липня місяця 2014 року проходить у м. Донецьк, що також підтверджується Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

У зв'язку з цим постановою Правління Національного банку України від 06.08.2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» було зобов'язано банки України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» до вказаного переліку включено також і м. Ясинувата, в якому знаходиться Ясинуватський професійний ліцей залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, та деякі умови такого фінансування (надалі Тимчасовий порядок).

Даною постановою передбачено, що фінансування (у тому числі і в частині виплати заробітної плати) бюджетних установ, які знаходяться на територіях, які тимчасово не контролюється українською владою, здійснюється лише за умови :

- переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі;

- внесення змін до штатних розписів, кошторисів (планів використання бюджетних коштів) та до статутів (інших установчих документів) установ, підприємств та організацій, які на момент набрання чинності цією постановою переміщені з тимчасово неконтрольованої території, з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій ;

- заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

Вказані постанови Кабінету Міністрів України в частині оплати праці працівників бюджетної сфери, у тому числі і установ, розташованих у м. Ясинувата є діючими.

Як вбачається з листа Департамента освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 26.08.2015 року, звернень, пропозицій, питань стосовно переміщення на територію, підконтрольну державній владі, від Ясинуватського професійного ліцею залізничного транспорту до департаменту не надходило /а.с. 36/.

Отже, враховуючи ту обставину, що до теперішнього часу Ясинуватський професійний ліцей залізничного транспорту не переміщений в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, не здійснюють свого функціонування на контрольованих територіях, не відкрили рахунки в органах Казначейства за місцем переміщення, а продовжують функціонувати, на території, яка не повернута під контроль органів державної влади, то відповідно до Тимчасового порядку, підстав для здійснення соціальних виплат, працівникам вказаного навчального закладу, колегія суддів, не вбачає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, тому колегія суддів вважає, що висновки місцевого суду в повній мірі ґрунтуються на законі та місцевим судом було правильно встановлено характер правовідносин сторін у справі та застосовано норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

За таких обставин, враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення місцевого суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року - залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: (підпис) О.В.Чумак

Судді: (підпис) С.П.Бутенко

(підпис) П.М.Карнаух

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.В.Чумак