Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Музичук Н.Ю.

при секретарі - Довбенко Г. В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання автомобіля спільною сумісною власністю, стягнення грошової компенсації вартості ? частки автомобіля,

встановив:

В грудні 2014 року в суд звернулась з позовом ОСОБА_1 та заявами від 11.02.2015 року і 24.03.2015 року уточнила вимоги до ОСОБА_3 про поділ сумісно нажитого за період шлюбу із 17 вересня 1993 року по 17 жовтня 2014 року майна подружжя на загальну суму 31 350 грн., з виділенням у власність для позивачки ? частини спільного майна в натурі на суму 15 600 грн. та відповідачу майна в натурі на суму 15 750 грн.; про визнання автомобіля «Шевроле-Лачеті», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об»єм двигуна 1798 см3, двигун KL1NA483E6K389240, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 191208 від 19.11.2010 року, вартістю 130 000 грн., придбаного спільно із відповідачем в 2010 році, спільною сумісною власністю подружжя та стягнення із відповідача на її користь грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля в сумі 65 000 грн. На час звернення до суду із даним позовом спірний автомобіль був зареєстрований за відповідачем, в ході судового розгляду справи позивачу стало відомо про відчуження 17.01.2015 року без її згоди автомобіля, що є спільною сумісною власністю подружжя, та реєстрацію його на третю особу - ОСОБА_4. Вважає, що відповідач на свій розсуд здійснив відчуження спільного автомобіля проти волі іншого подружжя, не в інтересах сім»ї і не на потреби сім»ї, тому таке майно або його вартість враховується при поділі спільного сумісного майна подружжя. В позовній заяві вказувала, що в силу ст.ст. 70,71 СК України, вона не заперечує проти того, щоб автомобіль приблизною вартість 130 000 грн. залишився відповідачу, а їй було присуджено грошову компенсацію із відповідача. Все інше майно домашнього вжитку просить розділити, відповідно до запропонованого нею варіанту.

Згідно наданих суду заперечень відповідач категорично заперечує, що в наявності є окремі речі, зокрема: телевізор «LG» великий вартістю 3000 грн., тюнер супутниковий 1 шт. вартістю 500 грн., хлібопічка вартістю 300 грн., сковорідка вартістю 100 грн., відеокамера, фотоапарат вартістю 200 грн., музичний центр вартістю 500 грн., фен вартістю 100 грн., утюг вартістю 100 грн., інструменти вартістю 800 грн., - такі не можуть підлягати поділу, як спільне майно подружжя, тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними і підлягають відхиленню. В решті визнається наявність спільного сумісного майна подружжя за визначеними позивачем цінами на загальну суму 25 750 грн., та погоджується на виділення на користь позивача майна на загальну суму 13 000 грн. і залишення на його користь майна на сумум 12 750 тис. грн. Крім того, на даний час власником спірного автомобіля є ОСОБА_4, котра не є стороною у справі про поділ майна подружжя, а тому вимога про визнання права спільної сумісної власності на автомобіль є порушенням прав та інтересів іншої особи, така вимога та вимога про стягнення ? частини вартості автомобіля є безпідставними і не можуть бути задоволеними. Крім того, в власником автомобіля було проведено оцінку автомобіля, є висновок автотоварознавчого дослідження станом на 26.01.2015 року, згідно якого ринкова вартість спірного автомобіля на вказану дату становить 39 365, 05 грн. В задоволенні позовних вимог про визнання автомобіля спільною сумісно. Власністю та стягнення грошової компенсації просить відмовити повністю, а вимоги про поділ спільного майна подружжя погоджується задовольнити частково із урахуванням заперечень.

Позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги в суді. Додатково пояснила, що все вказане позовною заявою спільне сумісне майно подружжя знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, яка була предметом судового спору, яка за рішенням суду від 04.07.2014 року в справі №569/3048/14ц, що вступило в законну силу, визнана спільною сумісною власністю із встановленням її права власності на ? частку квартири, до якої в неї із сином відсутній доступ до цього часу. У цьому звязку вона із врахуванням заперечень відповідача, відсутністю в неї відомостей про наявність на даний час майна в натурі та доказів щодо зазначених нею речей, погоджується прийняти до уваги запропонований відповідачем перелік предметів спільної сумісної власності та варіант їх розподілу між колишнім подружжям із виділенням на її користь: шафи, серванта, письмового стола вартістю 5 000 грн., дивана вартістю 2000 грн., телевізора «LG» вартістю 2000 грн., кухонного скляного стола та трьох крісел вартістю 2000 грн., тюнера супутникового вартістю 500 грн., каструлі «RONDEL» 4 штуки вартістю 300 грн., чайника, каструлі, сковорідки «WINZER» вартістю 400 грн., електромясорубки вартістю 500 грн., люстри вартістю 300 грн., а всього майна на суму 13 000 грн.; та залишити у власність відповідача: пральну машину «LG» вартістю 2000 грн., диван вартістю 2000 грн., меблі в кухню /кухонна стінка/ вартістю 3000 грн., газову плиту «СЕБЕБТ» вартістю 1200 грн., газову колонку «DEMRAD» вартістю 300 грн., конвектор електричний /великий/ вартістю 500 грн., стіл та два крісла вартістю 500 грн., сканер, принтер вартістю 150 грн., кухонний комбайн «KENMOOD» вартістю 500 грн., холодильник вартістю 2000 грн., конвектор електричний /малий/ вартістю 500 грн., люстру вартістю 100 грн., а всього майна на суму 12 750 грн.

Пояснила, що спірний автомобіль був спільною сумісною власністю подружжя з часу його придбання і до його відчуження відповідачем без її відома і згоди, і без отримання нею будь якої компенсації від продажу автомобіля. Вона не погоджується із наданим суду висновком експертного товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу, складеного 26.01.2015 року за заявою нового власника, оскільки оцінювання проведене через три місяці після розірвання шлюбу, вважає його необєктивним, а оцінку транспортного засобу невиправдано заниженою. Просить із урахуванням наданих нею доказів ринкової вартості ідентичних марок та віку транспортних засобів і фотознімків об»єкта спору прийняти до уваги зазначену позовом оцінку. Заперечує доводи представника відповідача щодо її відмови від позову в частині розподілу майна та транспортного засобу в справі 569/3048/14ц, оскільки нею залишені вказані вимоги без розгляду з огляду на недоцільність спільного в одному провадженні розгляду вимог про розподіл житла та розподіл іншого майна подружжя. Просить врахувати, що ухвала суду про призначення експертизи на предмет оцінки спірного автомобіля не проведена з вини відповідача через формальне відчуження /відповідач продовжує користування/ і ніби неможливе забезпечення огляду автомобіля спеціалістом, та задовольнити позовні вимоги в цій частині повному обсязі.

Представник відповідача підтримав надані суду заперечення. Пояснив, що у звязку зі зміною позиції позивача, яка погодилась із запереченням в частині переліку спільного майна подружжя і варіанту його розподілу в натурі, не заперечує задоволення позовних вимог в цій частині. При цьому заперечує покладення судових витрат на відповідача, оскільки вимоги позивача не задоволені в повному обсязі, а прийнятий варіант поділу спільного сумісного майна подружжя позивачем не пропонувався в добровільному порядку. Вимоги в частині визнання спільною сумісною власністю автомобіля «Шевроле-Лачеті», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та стягнення грошової компенсації половини його вартості вважає безпідставними, оскільки автомобіль є власністю третьої особи, інтереси якої будуть порушені, крім того вартість автомобіля вважає не доведеною такою що суперечить встановленій спеціалістом вартості. Позивачем не надані належні допустимі докази на спростування заперечень та доводів відповідача. Просить в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Встановлено на підставі досліджених доказів, які суд вважає достовірними, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 17 вересня 1993 року по 17 жовтня 2014 року.

До розірвання шлюбу сторін рішенням Рівненського міського суду від 04 липня 2014 року в справі 569/3048/14ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення частки у спільній сумісній власності та поділ майна подружжя, яке вступило в законну силу, повністю задоволені позовні вимоги, квартира АДРЕСА_2 визнана спільною частковою власністю сторін із визнанням за ОСОБА_1 права приватної власності на ? її частку. За змістом рішення суду встановлено, що будь-яке інше спільне сумісне майно подружжя, в тому числі предмети домашнього вжитку та автомобіль «Шевроле-Лачеті», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, не були предметом поділу, спір про поділ такого спільного майна подружжя виник після розірвання шлюбу. Покликання відповідача на відмову ОСОБА_1 у вказаній справі від позову в цій частині є безпідставними.

Відповідно до положень ст.ст.60, 70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі пояснень і доводів сторін підтверджена наявність станом на час вирішення майнового спору набутого в період шлюбу спільного сумісного майна подружжя, яке зазначене позовною заявою, за винятком заперечених відповідачем предметів /телевізор «LG» великий вартістю 3000 грн., тюнер супутниковий 1 шт. вартістю 500 грн., хлібопічка вартістю 300 грн., сковорідка вартістю 100 грн., відеокамера, фотоапарат вартістю 200 грн., музичний центр вартістю 500 грн., фен вартістю 100 грн., утюг вартістю 100 грн., інструменти вартістю 800 грн./ за визначеними позивачем цінами на загальну суму 25 750 грн. Сторонами погоджений порядок розподілу майна із виділенням на користь позивача зазначеного запереченням майна а саме: шафу, сервант, письмовий стіл вартістю 5 000 грн., диван вартістю 2000 грн., телевізор «LG» вартістю 2000 грн., кухонний скляний стіл та три крісла вартістю 2000 грн., тюнер супутниковий вартістю 500 грн., каструлі «RONDEL» 4 штуки вартістю 300 грн., чайник, каструля, сковорідка «WINZER» вартістю 400 грн., електромясорубка вартістю 500 грн., люстра вартістю 300 грн., на загальну суму 13 000 грн. і залишення на користь відповідача майна а саме: пральну машину «LG» вартістю 2000 грн., диван вартістю 2000 грн., меблі в кухню /кухоння стінка/ вартістю 3000 грн., газову плиту «СЕБЕБТ» вартістю 1200 грн., газову колонку «DEMRAD» вартістю 300 грн., конвектор електричний /великий/ вартістю 500 грн., стіл та два крісла вартістю 500 грн., сканер, принтер вартістю 150 грн., кухонний комбайн «KENMOOD» вартістю 500 грн., холодильник вартістю 2000 грн., конвектор електричний /малий/ вартістю 500 грн., люстру вартістю 100 грн., всього на суму 12 750 тис. грн.

Враховуючи відсутність будь-яких угод між сторонами, частка кожного із колишнього подружжя у спільній сумісній їх власності на майно, загальна вартість якого визначена погоджена, повинна становити суму 12875,0 грн. Відповідно, погодженим сторонами в суді порядком розподілу спільного сумісного майна інтереси сторін не порушуються, позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Однак, при вирішенні цього спору і питання розподілу судових витрат суд приймає до уваги не спростовані обґрунтування позивача в тому, що спільне сумісне майно подружжя після розірвання шлюбу фактично знаходиться в розпорядженні відповідача в квартирі, яка визнана спільною частковою власністю подружжя, куди внаслідок перешкод відповідача вона не має доступу, що унеможливлює спростування нею заперечень відповідача в частині відсутності предметів спільного сумісного майна та надання нею відповідних доказів на підтвердження заявленого позову в повному обсязі, що стало підставою її згоди із запереченнями відповідача в суді.

Відповідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджається майном, що є обєктом справа спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою.

Відповідно положень ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Вирішуючи у відповідності до вимог чинного законодавства позовні вимоги в частині визнання автомобіля «Шевроле-Лачеті», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об»єм двигуна 1798 см3, двигун KL1NA483E6K389240, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 191208 від 19.11.2010 року, вартістю 130 000 грн., спільною сумісною власністю подружжя із 19.11.2010 року до його відчуження та стягнення із відповідача на користь позивача грошової компенсації вартості ? частки автомобіля, суд приймає до уваги наступні встановлені на підставі досліджених доказів обставини.

Вказаний автомобіль набутий подружжям під час шлюбу 19.11.2010 року, що із достовірністю підтверджується копією технічного паспорта ТЗ, відповідно є обєктом справа спільної сумісної власності подружжя з моменту набуття до його відчуження, саме неподільною річчю, розпорядження яким кожним із подружжя можливе виключно за взаємною згодою.

На підставі доводів позивача, відповіді УДАІ УМВС України в Рівненській області №35/24-1171 від 04.03.2015 року та наданих відповідачем до заперечення доказів встановлено відчуження відповідачем ОСОБА_3, в розпорядженні якого перебував автомобіль після розірвання шлюбу, 16.01.2015 року спірного автомобіля «Шевроле-Лачеті», реєстраційний номер НОМЕР_1, на користь громадянки ОСОБА_5, на що видано Свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХХ 739635 від 17.01.2015 року та змінено реєстраційний номер автомобіля на ВС 4281СЕ.

Доводи заперечень відповідача про відмову позивача від позову в цій частині внаслідок отримання компенсації від продажу автомобіля не знайшли доказового підтвердження в суді, водночас таким твердженням відповідач визнає спірний автомобіль обєктом справа спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно п.24 керівних розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

За змістом п.30 вказаної Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 розяснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. У випадку коли при поділі спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сім»ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За наведених обставин, оцінюючи вищенаведені досліджені судом докази в цій частині, суд вважає безспірно встановленим відчуження відповідачем спірного автомобіля на свій розсуд проти волі іншого колишнього подружжя, позивача, що є підставою для врахування ринкової вартості спірного автомобіля при поділі. Відтак, вимоги про визнання спірного автомобіля обєктом справа спільної сумісної власності подружжя з моменту набуття до його відчуження та стягнення на користь позивача грошової компенсації ? частини його вартості обґрунтованими, доведеними, такими що підлягають до повного задоволення за рішенням суду.

Вирішуючи питання ринкової вартості спірного автомобіля, що є підставою для визначення розміру грошової компенсації на користь позивача суд приймає до уваги, що ухвала суду від 07.04.2015 року про призначення експертизи на предмет визначення вартості автомобіля не виконана саме по вині відповідача через створені відповідачем перешкоди в дослідженні обєкта.

Обєктивна позиція позивача щодо наведеної в позовній заяві оцінки автомобіля підтверджується тим, що вартість /ціни/ іншого спільного сумісного майна подружжя, яке підлягає розподілу прийнята відповідачем без заперечень, як такі що відповідають дійсності.

Доводи відповідача про доцільність прийняття до уваги вартості спірного автомобіля на суму 39 365,05 грн. на підставі Висновку експерта товарознавця ОСОБА_6 від 26.01.2015 року на замовлення ОСОБА_5 не заслуговують на увагу, оскільки така оцінка заперечується позивачем, проведена через три місяці після розлучення та через 10 днів після відчуження на вимогу нового власника без підтвердженого призначення такої оцінки, вірогідно для врахування при розподілі майна колишнього подружжя, що викликає сумнів в об»єктивності. Така оцінка є суттєво заниженою від дійсної середньої ринкової вартості ідентичних, відповідних показниками марки, віку, технічного стану, пробігу, автомобілів та суперечною по суті. Так, вказуючи середню ринкову вартість відповідного автомобіля 7 191 доларів США, що підтверджується також наданими позивачем роздруківками оголошень на продаж автомобілів та фотознімками автомобіля на предмет технічного стану, оцінювач без належного обґрунтування і підстав втричі занизив остаточну вартість спірного автомобіля за висновком.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обєктивність, обґрунтованість визначеної позивачем, як співвласником об»єкта, оцінки автомобіля в розмірі 130 000 грн. та наявність підстав для прийняття до уваги і врахуванні при вирішенні спору вищевказаної оцінки автомобіля, зі стягненням із відповідача на користь позивача грошової компенсації ? частини її вартості, що становить 65 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу та встановлених судом обставин, підлягає до часткового задоволення вимога позивача про стягнення документально підтверджених понесених нею судових витрат в справі на суму 780 грн. 00 коп.

На підставі наведеного, ст.ст.60,63,65,69,70,71СК України, керуючись ст.ст. 10,11,88,208,209,212-215,218,223,292,294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: шафу, сервант, письмовий стіл вартістю 5 000 грн., диван вартістю 2000 грн., телевізор «LG» вартістю 2000 грн., кухонний скляний стіл та три крісла вартістю 2000 грн., тюнер супутниковий вартістю 500 грн., каструлі «RONDEL» 4 штуки вартістю 300 грн., чайник, каструля, сковорідка «WINZER» вартістю 400 грн., електромясорубка вартістю 500 грн., люстра вартістю 300 грн., а всього майна на суму 13 000 грн.

Залишити у власність ОСОБА_3 ? частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: пральну машину «LG» вартістю 2000 грн., диван вартістю 2000 грн., меблі в кухню /кухоння стінка/ вартістю 3000 грн., газову плиту «СЕБЕБТ» вартістю 1200 грн., газову колонку «DEMRAD» вартістю 300 грн., конвектор електричний /великий/ вартістю 500 грн., стіл та два крісла вартістю 500 грн., сканер, принтер вартістю 150 грн., кухонний комбайн «KENMOOD» вартістю 500 грн., холодильник вартістю 2000 грн., конвектор електричний /малий/ вартістю 500 грн., люстру вартістю 100 грн., а всього майна на суму 12 750 грн.

Визнати автомобіль «Шевроле-Лачеті», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, об»єм двигуна 1798 см3, двигун KL1NA483E6K389240, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 191208 від 19.11.2010 року, вартістю 130 000 грн., спільною сумісною власністю подружжя із 19.11.2010 року до його відчуження.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля «Шевроле-Лачеті», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, в сумі 65 000 /шістдесят пять тисяч/ грн.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 часткове відшкодування судових витрат в справі на суму 780 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук