Провадження № 6-702/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Кучерині Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року у справі № 760/15890/15-ц, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2015 ОСОБА_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2, звернулася до суду з заявою в якій просить змінити спосіб виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року по справі № 760/15890/15-ц.

Зокрема, просить змінити спосіб виконання рішення та в рахунок стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 20.05.2015 у сумі 40 000, 00 грн. передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 0300 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та будівлю сторожки площею 17,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати право власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Печерським РУ ТУ МВС України в місті Києві 07.03.2012, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на земельну ділянку площею 0,0300 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, та будівлю сторожки площею 17,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Заява обґрунтована тим, що 11.09.2015 Солом'янським районним судом міста Києва було прийнято рішення по справі № 760/15890/15-ц, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 20.05.2015 у сумі 40 000,00 грн. задоволено у повному обсязі.

Станом на день подання даної заяви зазначене рішення набрало законної сили та ніким не оскаржувалось.

09.10.2015 представником позивача було отримано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 40 000, 00 грн. у відповідності до прийнятого рішення.

На даний час виникли обставини, що утруднюють виконання відповідачем рішення суду. Такою обставиною є відсутність у боржника грошових коштів присуджених до стягнення, про що боржник письмово повідомив заявника. У той же час ОСОБА_3 повідомив, що йому належать на праві власності наступні об'єкти нерухомого майна:

- земельна ділянка площею 0,0300 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташована за адресою: АДРЕСА_3, право власності Відповідача на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 08.10.2012;

- будівля сторожки площею 17,1 кв.м., розташована на вказаній земельній ділянці, право власності відповідача на яку посвідчується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_5 від 19.01.2012.

Як зазначив відповідач у листі від 19.10.2015, перелічені об'єкти нерухомого майна вільні від обтяжень.

Окрім того, як вказано в листі відповідача, загальна вартість вказаних об'єктів нерухомості фактично дорівнює сумі заборгованості, яка підлягає стягненню згідно із рішенням суду, і становить 39 306,00 грн., а саме: експертно-грошова оцінка вартості земельної ділянки відповідно до висновку у звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки № 592328_20072015_47 від 20.07.2015 становить 28 068,00 грн.; ринкова вартість будівлі сторожки відповідно до висновку у звіті про оцінку майна №RS18-150717-017 від 17.07.2015 становить 11 238,00 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що у відповідача відсутні грошові кошти на погашення заборгованості за договором позики, проте відповідачу на праві власності належить нерухоме майно, вартість якого рівнозначна стягнутій за рішенням суду заборгованості, заявник на підставі 373 ЦПК України просить змінити спосіб виконання рішення суду шляхом передачі йому у власність належного відповідачу нерухомого майна у рахунок погашення заборгованості.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав заяву про зміну способу виконання рішення суду та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні 06.11.2015 року підтримала заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду і просила її задовольнити. В судове засідання 11.11.2015 року не з`явилася. Враховуючи, що відповідач та його представник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді 11.11.2015 року суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подану заяву та додані до неї документи, інші матеріали справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Постановою Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Під порядком виконання рішення слід розуміти визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов'язків суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Поняття встановлення способу виконання рішення випливає зі ст. 16 ЦК України, в якій йдеться про можливі способи захисту цивільних прав та інтересів.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

Судом встановлено, що 11.09.2015 Солом'янським районним судом міста Києва ухвалено рішення по справі № 760/15890/15-ц, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 20.05.2015 у сумі 40 000,00 грн. задоволено у повному обсязі.

Станом на день подання даної заяви зазначене рішення набрало законної сили та ніким не оскаржувалось.

09.10.2015 року представником позивача отримано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 40 000, 00 грн. у відповідності до прийнятого рішення.

Разом з цим, вказаний виконавчий лист не був пред'явлений до виконання до компетентного відділу державної виконавчої служби, що вбачається з заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, що не оспорюється боржником.

Аналіз змісту ст. 373 ЦПК України свідчить про те, що підстави для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення повинні бути чітко встановлені та підтвердженні відповідними доказами.

Заявник, звертаючись до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду, посилається на те, що на даний час виникли обставини, що утруднюють виконання відповідачем рішення суду.

Такою обставиною є відсутність у боржника грошових коштів присуджених до стягнення, про що боржник письмово повідомив заявника. У той же час ОСОБА_3 повідомив, що йому належать на праві власності земельна ділянка та розташована на ній сторожка, які він готовий передати у власність стягувачу в рахунок погашення заборгованості, присудженої за рішенням суду від 11.09.2015.

Між тим вказані обставини, на які посилається заявник у поданій заяві, не можуть бути підставою для встановлення іншого способу і порядку виконання рішення, оскільки захист порушеного права позивача проведений шляхом стягнення грошових коштів, а тому суд не може змінити спосіб виконання такого рішення на визнання права на майно боржника, оскільки виконання рішення суду про стягнення боргу відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику. Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 не зверталася до виконавчої служби з заявою про виконання рішення суду, на даний час відсутнє жодне відкрите виконавче провадження в рамках якого має бути перевірено і встановлено наявність виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення суду, суд вважає, що при таких обставинах заява про зміну способу виконання рішення суду є передчасною.

Крім того, в порядку передбаченому ст. 373 ЦПК України суд за наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, має право лише встановити спосіб і порядок його виконання або змінити раніше, встановлений спосіб і порядок його виконання.

Проте, сторона у справі звертається до суду з заявою в якій просить постановити ухвалу, якою змінити рішення суду, а не спосіб та порядок його виконання.

Зокрема, рішення суду про стягнення боргу заявник просить фактично змінити на визнання права на нерухоме майно, що належить боржникові.

З цього приводу слід також зазначити, що право власності на нерухоме майно набувається не інакше ніж з підстав визначених законом, зокрема, за рішенням суду, постановленому в порядку позовного провадження. Разом з цим заявник просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за ухвалою суду в порядку зміни способу виконання рішення суду, передбаченому ст. 373 ЦПК України.

Так, аналізуючи норми ст. 373 ЦПК України в системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають норми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не можу бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання боржником судового рішення про стягнення коштів через брак таких коштів на погашення боргу в розумінні ст. 373 ЦПК України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки заборгованість може бути погашена при виконання судового рішення в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну способу виконання рішення суду від 11.09.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року у справі №760/15890/15-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: