У Х В А Л А

02.10.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Ухвалою судді від 11.09.2015 р. вказана заява залишена без руху, так як вона подана з порушенням вимог пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить найменування суду, до якого подається заява, місце проживання (перебування) позивача і відповідача, а саме населений пункт, поштовий індекс, номери засобів звязку відповідача, якщо такі відомі.

Відповідно до вимог пунктів 3, 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачкою ставляться вимоги про виселення ОСОБА_2 з належної їй квартири, однак у порушення зазначених вимог позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують систематичне порушення відповідачем правил співжиття з відповідачкою у жилому приміщенні та виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання.

Що стосується вимоги про зняття з реєстрації відповідача вважаю за необхідне звернути увагу на те, що спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІV. Згідно ст. 11 цього закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Однак у порушення вимог закону, позивачка ставить вимогу про зобовязання органу реєстрації зняття відповідача з реєстрації з належної їй квартири без залучення в якості сторони по справі органу реєстрації.

Крім того, заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, так як до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно прохальної частини позовної заяви позивачкою одночасно заявляються дві самостійні вимоги немайнового характеру. При цьому до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 487.2 грн. Оскільки позивачкою заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру, то кожна з них має бути оплачена судовим збором за визначеною законом ставкою для вимог немайнового характеру. А тому позивачці необхідно було доплатити суму судового збору та додати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору за немайнову вимогу в сумі 487.2 грн.

Разом з тим, у порушення вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України до позовної заяви не додано копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

З огляду на викладене, до даної позовної заяви було застосовано правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишено її без руху, надано позивачці строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду позовної заяви в новій редакції з врахуванням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Копію ухвали надіслано ОСОБА_1 та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня її отримання.

На виконання вимог ухвали судді 11.09.2015 р. ОСОБА_1 подано заяву, до якої додано три примірники позовної заяви в новій редакції, квитанцію про сплату судового збору, довідку про склад її сімї, виписку по картці/рахунку позивачки та висновок по рапорту о/ч ОСОБА_3

Таким чином, вимоги ухвали виконано лише частково, так як позивачкою у позовній заяві не зазначено в якості сторони по справі орган реєстрації, до якого ставиться вимога про зобовязання зняття відповідача з реєстрації з належної їй квартири, до заяви не додано копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України та вважати її неподаною і повернути позивачці.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання вважати неподаною та повернути позивачці.

Розяснити позивачці, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сарай А.І.