"12" листопада 2015 р.
Справа № 642/245/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі
головуючого судді Проценко Л.Г.
при секретарі Канаєвій К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Ухвалою суду від 04 червня 2015р. за заявою позивача про добровільне виконання зобовязань ОСОБА_4 закрито провадження щодо вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4
В судовому засіданні представник позивача уточнений позов стосовно відповідача ОСОБА_3 підтримав та пояснив, що відповідач брав в борг у позивача гроші для розвитку бізнесу та власних потреб. Гроші передавались частками, про що відповідач писав розписки. У звязку з неповерненням коштів, в т.ч. зобовязань по останній розписці позивач звернувся до суду про стягнення коштів. Строки позовної давнини за розпискою від 08.07.2011р. не сплили, оскільки початок строку вимоги є звернення до суду. Шість розписок сумарно складають заборгованість. Письмових документів, що підтверджують часткове погашення заборгованості позивачем йому не надано і про таке йому невідомо. Позивач не бажає уточнювати позов з врахуванням курсу НБУ на даний час, оскільки відповідач уникає від виконання зобовязань, а постійні уточнення позову передбачають повідомлення сторони та відкладення розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали, відповідач надав письмові заперечення проти позову.
В подальшому в судове засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник не зявились були неодноразово повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, в т.ч. і шляхом публікації оголошення в газеті «Слобідський край», причину неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з розписок від 01.07.2013р., 15.07.2013 р. та 08.08.2013р. ОСОБА_3, який мешкає в м.Харкові по вул.Нижня Гиївська, 77 А взяв у борг у ОСОБА_1 ОСОБА_2 20 тис. доларів США, 10 тис. доларів США та 10 тис. доларів США, які зобовязався повернути за вимогою з попередженням за один місяць.
Крім того, згідно розписки від 20.11.2013р. ОСОБА_3, який мешкає в м.Харкові по вул. Нижня Гиївська, 77 А взяв у борг у ОСОБА_1 ОСОБА_2 10 тис. доларів США, які зобовязався повернути 21.12.2013р.
Також відповідно до розписки від 17.02.2014 р. ОСОБА_3, який мешкає в м.Харкові по вул. Нижня Гиївська, 77 А взяв у борг у ОСОБА_1 ОСОБА_2 4 тис. доларів США та 3500 Євро, які зобовязався вернути за першою вимогою з попередженням за один місяць.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.
Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов.язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Грошовим, за змістом статей 524, 533, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За ч.1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 611, 625 ЦК України.
Виходячи із змісту ч.1 ст.220 ЦК України новація це угода про заміну одного зобовязання іншим між тими самими особами. На відміну від інших угод сторін, які мають наслідком припинення зобовязань, новація не припиняє правового звязку сторін, оскільки замість зобовязання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобовязання.
Розписки від 01.07.2013р., 15.07.2013 р., 08.08.2013р., 20.11.2013р. та 17.02.2014 р. про отримання у борг коштів розміром 20 тис. доларів США, 10 тис. доларів США, 10 тис. доларів США, 10 тис. доларів США, 4 тис. доларів США та 3500 Євро відповідно, за підписом ОСОБА_3, суд, згіідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України приймає як належний та допустимий доказ, оскільки у відповідність зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердженні укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми.
В порядку ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
У відповідності зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
У відповідність зі ст.1050 ЦК України якщо боржник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст.625 ЦК України.
Розрахунок процентів за користування грошима (в Євро) з 01.01.2015р. по 27.04.2015р. становить:
За період з 01.01.2015р. по 05.02.2015р. включно: 3500 Євро (сума боргу) поділити на 365 днів х 36 (кількість днів користування чужими грошами у році) х 14% (облікова ставка НБУ за цей період) = 48,33 Євро;
за за період з 06.02.2015р. по 03.03.2015р. включно: 3500 Євро (сума боргу) поділити на 365 днів х 26 (кількість днів користування чужими грошами у році) х 19,5 % (облікова ставка НБУ за цей період) = 48,62 Євро;
за період з 04.03.2015р. по 27.04.2015р. включно 3500 Євро (сума боргу) поділити на 365 днів х 55 (кількість днів користування чужими грошами у році) х 30 % (облікова ставка НБУ за цей період) = 158,22 Євро.
А розрахунок процентів за користування грошима (в доларах США) з 01.01.2015р. по 27.04.2015р. становить:
Таким чином, з врахуванням позиції позивача щодо заборгованості на 27.04.2015р., проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 01.07.2013р. по 27.04.2015р. при офіційному курсі НБУ 2245,1630 грн. за 100 доларів США та 2430,1644 грн. за 100 Євро складають :
Доводи відповідача про сплату частини боргу не підтверджені допустимими доказами, оскільки надані накладні (т.1 а.с.112-116) не містять підпису позивача про отримання ним зазначених товарно-матеріальних цінностей саме в рахунок боргу, а показами свідків, відповідно до ст. 1051 ЦК України та ч.2 ст.59 ЦПК України, зазначені обставини не можуть бути підтверджені.
Суд сприяв сторонам щодо надання ними доказів, в т.ч. і для проведення почеркознавської експертизи. Однак відповідач, явка якого у звязку з зазначеним клопотанням визнана обовязковою, до суду не прибув, клопотання не підтримав, жодних дій щодо цього клопотання не здійснив. Разом з тим, доказів на спростування вимог позивача чи про відсутність зобовязань, або виконання вказаного зобовязання ОСОБА_3 не надано.
У звязку з тим, що позивач не бажав уточнювати позовні вимоги, як в частині дорахування процентів за користування чужими грошовими коштами так і загальної суми боргу з урахуванням збільшення курсу НБУ на час ухвалення рішення, суд враховуючи диспозитивність цивільного судочинства розглядає справу в межах заявлених вимог та вважає за доцільне проводити розрахунки станом на час уточненого позову.
З огляду на викладене з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 згідно розрахунків станом на 27.04.2015р. підлягає стягненню :
По процентах за користування чужими грошовими коштами - 238544, 57 грн.
Загалом підлягає стягненню 1491085 грн. 08 коп. (1252540,51 грн. + 238544, 57 грн.)
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, необхідно стягнути 3654 грн. 00 коп. сплаченого ним судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 212- 215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 220, 526, 625, 1047-1049 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.Г. Проценко