Справа № 344/8154/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2412/2015
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Максюти О.І., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника: ОСОБА_2 - ОСОБА_3

ОСОБА_4 його представника

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулась в суд із указаним позовом і зазначала, що вона є спадкоємцем прав та обов'язків її чоловіка ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті у сейфі виявлено наявність розписки згідно якої, 19.03.2004 року покійний ОСОБА_7 позичив ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, 10 000 доларів США, що відповідно офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2015 року становить 210258 грн. Посилаючись на те, що відповідно ст.ст.1216,1218 ЦК України після смерті ОСОБА_7 до неї як єдиного спадкоємця перейшли усі права та обов'язки належні спадкодавцеві, на підставі ст.ст.1046,1047 ЦК України просила стягнути з відповідача 10 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2015 року становить 210258 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 вересня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що нею не пропущено строк позовної давності, оскільки про боргові зобов'язання відповідача їй стало відомо після відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4 та його представник вважають оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно розписки від 19.03.2004 року покійний ОСОБА_7 позичив ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, 10 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2015 року становить 210258 грн. Кредитор ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте за життя, відповідно ст. 257 ЦК України протягом трирічного строку позовної давності не звертався до відповідача про повернення боргу, тому за заявою відповідача про застосування позовної давності, суд, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України відмовив у задоволенні позову.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Позичальник, як передбачено ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За положенням ст. ст. 1216, 1218, ч. 2 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України з моменту смерті особи до спадкоємців переходять права та обов'язки спадкодавця, які належали йому на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому зобов'язання правонаступників спадкодавця-боржника перед кредитором виникають з моменту його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 19.03.2004 року ОСОБА_7 позичив ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, 10 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2015 року становить 210258 грн., що підтверджується розпискою останніх про отримання позики. Зі змісту розписки від 19 березня 2004 року вбачається, що строк настання виконання зобов'язання сторонами не обумовлений,

Боржник ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якої є відповідач ОСОБА_4. Кредитор спадкодавця ОСОБА_7 протягом одного року від настання строку вимоги не подавав вимог до спадкоємців про повернення боргу. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Крім цього, установлено, що кредитор ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя не пред'являв вимог до ОСОБА_4 щодо повернення позики згідно розписки від 19.03.2004 року згідно якої позичив ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, 10 000 доларів США, що відповідно офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2015 року становить 210258 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Установлено, що представник відповідача ОСОБА_9 14 вересня 2015 року під час розгляду справи посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності і просив суд його застосувати у відповідності з ч. 3 ст. 267 ЦК України і подав заяву про застосування позовної давності (а.с.76).

Таким чином, ст. ст. 257, 264, 267 ЦК України судом першої інстанції належним чином застосовані.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не пропустила строк позовної давності щодо спору у цій страві, так як про невиконані зобов'язання за договором позики від 19.03.2004 року їй стало відомо після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_7, оскільки за життя кредитор ОСОБА_7 протягом встановленого ст. 257 ЦК України загальної позовної давності тривалістю у три роки не ставив вимог до відповідачів про повернення боргу. Також за цим договором позики позикодавцем не ставились вимоги до позичальника про повернення позики, яка протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги повинна буди повернута.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д. Фединяк

Судді: І.О.Максюта

Я.Ю.Ковалюк