АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/1816/15 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 14 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 003-21015-080914 від 08.09.2014 року, згідно умов якого він здійснив банківський внесок на вкладний (депозитний) рахунок відповідача у сумі 105000 гривень на строк до 07.12.2014 року з отриманням процентів з розрахунку 20% річних. Після закінчення терміну дії договору позивач звернувся з вимогою про видачу коштів, але йому було відмовлено. Після зменшення позовних вимог просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним договором банківського вкладу в сумі 105 000 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 14 травня 2015 року позов задоволено та стягнуто з публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти внесені на депозитний вклад відповідно до договору банківського вкладу № 003-21015-080914 від 08.09.2014 року в сумі 105000 гривень, вирішено питання про стягнення судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5, посилаючись на безпідставність її доводів просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ «Дельта Банк», перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання та не повернув позивачу грошові кошти за договором банківського вкладу, тому вказана сума підлягає стягненню з банку. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 003-21015-080914 від 08.09.2014 року «Найкращий» у гривнях, за умовами якого позивач зобовязався передати грошові кошти в сумі 105000 гривень, а банк зобовязався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Строк повернення вкладу сторонами погоджено до 07 грудня 2014 року. Після настання зазначеної дати позивач не отримав з банку вказані кошти.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду щодо стягнення суми вкладу з банку, в звязку з перерахуванням її на поточний рахунок ОСОБА_5, колегія суддів не бере до уваги, як підставу для скасування рішення суду, оскільки судом першої інстанції правильно, з врахуванням положень ст.ст. 1060, 1068 ЦК України, встановлено обовязок банку видати грошові кошти клієнту банку, свої зобовязання банк перед позивачем не виконав.

Доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні оскаржуваного рішення суду не застосовані положення ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не заслуговують на увагу, оскільки строк дії договору банківського вкладу закінчився 07 грудня 2014 року, а введення тимчасової адміністрації відбулося 03 березня 2015 року відповідно до постанови Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150. Таким чином, строк виконання зобовязань за договором банківського вкладу ОСОБА_5 закінчився ще до початку введення в банк тимчасової адміністрації, а тому норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають застосуванню до виниклих правовідносин.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Факт отримання ОСОБА_5 15 червня 2015 року (після ухвалення оскаржуваного рішення суду) від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму вкладу в розмірі 108 424,94 гривень не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки апеляційним судом перевіряється справа в межах та на підставі доказів, які існували на час розгляду справи судом першої інстанції.

При встановлені фактичних обставин справи судом першої інстанції не порушено норми процесуального права, а при ухваленні судового рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: