Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, діючої у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями гуртожитку, що перебувають у їх спільному користуванні, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 6 липня 2015 року,

встановила:

У червні 2013 року ОСОБА_4, діючи у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила зобов'язати відповідачів демонтувати перегородку в холі і вивільнити душову кімнату, надавши можливість користуватися нею.

Позов мотивувала тим, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 184 від 1 червня 2001 року вона та двоє її, на той час, малолітніх дітей, вселилися в кімнату НОМЕР_1 гуртожитку, належному на той час акціонерному товариству «Евіс», що розташований в будинку АДРЕСА_1, де були зареєстровані й проживають до цього часу. ОСОБА_7 є законним користувачем сусідньої кімнати НОМЕР_2. Обидві кімнати виходять в хол, який за планом побудови, в сукупності з підсобними та допоміжними приміщеннями повинні перебувати у спільному користуванні мешканців усіх кімнат, що складають житловий блок. ОСОБА_7 самочинно відгородила частину холу та захопила приміщення душової, позбавивши її можливості вільного проходу до належної їй кімнати та користування душовою.

У червня 2013 року ОСОБА_4 пред'явила аналогічний позов до

ОСОБА_8, посилаючись на те, що у тому ж гуртожитку ОСОБА_8 є законним користувачем двох сусідніх кімнат НОМЕР_3 та НОМЕР_4 і теж повинна дотримуватися правил добросусідства. При цьому самочинно звела дві стіни з цегли одна з яких біля кімнати НОМЕР_2, а друга біля кімнат НОМЕР_4-НОМЕР_1, та прибудувала до кладової додаткове приміщення і користується обома приміщеннями сама. Посилаючись на викладене, просила зобов'язати ОСОБА_8 демонтувати самочинно зведені споруди.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2014 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 6 липня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Для відновлення планування блоку гуртожитку НОМЕР_2-НОМЕР_5 по

АДРЕСА_1 в первісний стан, згідно проекту будівництва і даним технічної інвентаризації МБТІ та дотриманням вимог ДБН в 2.2-15-2005 «Житлові будівлі. Загальні положення» у строк три місяці з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили покласти обов'язок демонтувати перегородки, що були зроблені мешканцями в коридорах загального користування та влаштувати їх на попередні місця, згідно плану технічної інвентаризації гуртожитку від 15 червня 2006 року до його перебудови, зокрема:

на ОСОБА_7 покладено обов'язок за її рахунок демонтувати самовільно відгороджену частину коридору XIX - пл. 10,80 кв. м біля кімнати 261, розміром 1,40х1м, площею 1,40 кв. м (фото № 14 фототаблиці № 1 додаток № 1), також влаштовані перегородки та обладнаний коридор (вхід до кімнати НОМЕР_2) розміром 1,40х0,90 м, площею 1,26 кв. м, (фото

№№ 9,13-14 фототаблиці № 1 додаток№ 1), які знаходиться в її особистому користуванні;

на ОСОБА_8 покладено обов'язок за її рахунок демонтувати самовільно відгороджену частину коридору XIX - пл. 10,80 кв. м. біля кімнат НОМЕР_3-НОМЕР_4, розміром 1,40х4,90 м, площею 6,90 кв. м (фото

№№ 11,12 фототаблиці №1 додаток № 1), а також влаштовані у коридорі XVIII - пл. 11,40 кв. м. перегородки і обладнані кладочки, розміром 0,93х0,95 м, площею 0,90 кв. м та 0,90х0,94 м, площею 0,85 кв. м, які знаходяться в її користуванні (фото №3 фототаблиці № 1 додаток № 1).

Для відновлення попереднього технічного стану роздягальні «656» - пл. 2 кв. м вмивальні «660» - пл. 2 кв. м, вмивальні «658» - пл. 7,60 кв. м та душової «655» - пл. 1,30 кв. м. покладено на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обов'язок за їх рахунок демонтувати перегородки, що були ними зроблені в коридорах загального користування, та зроблений коридор для проходу на кухню шириною від 0,8 м до 1 м, довжиною 5,30 м, який знаходиться в спільному користуванні (фото №№ 1,2 фототаблиці № 1 і додаток № 1) і влаштувати їх на попередні місця, які більш точно вказані в плані технічної інвентаризації гуртожитку від 15 червня 2006 року до його перебудови.

У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить змінити рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що влаштовані відповідачами в коридорах загального користування перегородки порушують законні права користування гуртожитком сім'ї позивача, а відтак права останньої підлягають поновленню шляхом демонтування перегородок та відновлення попереднього технічного стану.

Рішення суду відповідає вимогам ст. 100 ЖК УРСР, правилам користування гуртожитками, а наведені в касаційних скаргах доводи висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відхилити, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 6 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська