Провадження № 6/337/1/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду.

У заяві вказав, що він має заборгованість по сплаті суми за рішенням суду по цивільній справі № 2/337/249/2013 року. Так як він не працеспроможний після перенесеного інсульту, у звязку з тяжким матеріальним становищем, просить надати йому розстрочку виконання рішення суду.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився поважну причину не явки суду не повідомив, про час і місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надали суду письмові заяви про розгляд клопотання без їх участі.

ОСОБА_3 надала суду письмові заперечення проти заяви, у яких вказала, що рішення суду не виконується відповідачем з 2013 року, відповідач не вказав на який строк просить розстрочити виконання рішення, сама процедура виконання рішення суду не потребує особистої присутності боржника при виконанні рішення і не вимагає від нього припинення лікування, а тому просить відмовити у задоволенні заяви.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 у судове засідання не зявивлися, про розгляд судом заяви повідомлялися своєчасно.

Враховуючи, що сторони були повідомлені про час і місце розгляду заяви належним чином, про що у справі є докази, до суду не зявилися, суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутності.

Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву, документи додані до заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити у звязку з наступним.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2013 року задоволено частково позовні вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири і стягнуто з відповідача ОСОБА_1 у рахунок відшкодування шкоди 14452 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 214 грн. 60 коп. (а.с. 95-97).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.06.2013 року заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2013 року залишено без змін (а.с. 133-135), рішення набрало законної сили з моменту проголошення ухвали.

24.07.2013 року Державний виконавець Хортицького Відділу ДВС ЗМУЮ звернувся з поданням до суду про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 (а.с.1141-142), яке ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.07.2013 року було задоволено (а.с.161).

26.07.2013 року Державний виконавець Хортицького ВДВС звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 (а.с. 163-165), яке було задоволено ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26.07.2013 року (а.с. 182).

15.01.2014 року Державний виконавець Хортицького ВДВС звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 (а.с. 188-189) і ухвалою суду від 03.03.2014 року подання було задоволено (а.с. 203).

Тобто, з часу набрання рішенням суду законної сили - з 05.06.2013 року, відповідачем ОСОБА_1 не було вчинено жодної дії, яка свідчила б про намагання відповідача сплатити стягнуту судом суму, а навпаки, відповідач ухилявся від сплати такої суми.

17.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зупинення виконання рішення суду та розстрочку, у звязку з находженням на стаціонарному лікуванні після перенесеного інсульту (а.с. 206).

17.12.2014 року ОСОБА_1 надав суду уточнену заяву про надання розстрочки виконання рішення суду (а.с. 211), до якої долучив копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 20251, згідно якої, він з 24.11.2014 року по 04.12.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом «Ішемічний інсульт в обох гемосферах мозочка. Атеросклероз, оклюзія хребтових артерій з двох сторін. Гіпертонічна хвороба ІІІ, Дісциркуляторна енцефалопатія ІІ. Нейросенсорна туговухість з ліва 1 ст.» (а.с.212).

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до змісту вказаної норми суд вправі відстрочити виконання рішення суду лише у виняткових випадках.

При цьому, відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України обов'язок доведення обставин, що утруднюють виконання рішення, покладається саме на заявника, як на заінтересовану особу.

Разом з тим, звертаючись до суду із заявою про розстрочку виконання рішення, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ст. 373 ЦПК України.

Як вбачається з довідки, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в шостій міській клінічній лікарні з 02.11.2014 року та на час видачі довідки - 10.11.2014 року (а.с. 207), а з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 20251 «Запорізька обласна клінічна лікарня», він з 24.11.2014 року по 04.12.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.212).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відсутності у боржника ОСОБА_1 майна, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги стягувача.

Сам по собі факт наявності у ОСОБА_1 захворювання у період з 02.11.2014 року по 04.12.2014 року не може бути достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Крім того, заявником не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження понесення ним витрат на лікування та їх обсягу.

Також відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці наголошує, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. При цьому, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося невиконаним, що є несумісним з принципом верховенства права (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Невід'ємність права сторони на виконання остаточного рішення суду також знайшло своє відображення в рішеннях у справах «ОСОБА_2 проти України», «Жовнір проти України», «Шмалько проти України», «Ромашов проти України», «Бакай та інші проти України», «Півень проти України», «Козачок проти України» тощо.

Окрім того, Європейський суд зазначає, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Враховуючи, що з часу набрання рішенням суду законної сили- 05.06.2013 року, відповідачем ОСОБА_1 не було вчинено жодної дії, яка свідчила б про намагання відповідача сплатити стягнуту судом суму, а навпаки, відповідач ухилявся від сплати такої суми, тому, суд дійшов до висновку про відсутність передбачених ст. 373 ЦПК України підстав для розстрочки виконання рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2013 року та задоволення заяви ОСОБА_1

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області у пяти денний строк через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик