АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/7463/15 Головуючий 1 інстанції - Гримайло А.М.
Справа № 642/2302/15-ц Доповідач - Кірсанова Л.І.
Категорія - встановлення факту,
що має юридичне значення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Крилової Т.Г., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Гребенщікової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Харківська міська рада, Восьма Харківська державна нотаріальна контора, відділ ДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ про встановлення факту проживання однією сім»єю із спадкодавцем останні п»ять років та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, внесення змін до актового запису,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив суд встановити факт, що він постійно проживав однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в м. Харкові, з 01.01.2009 року до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року (на час відкриття спадщини). В обґрунтування заяви вказав, що по релігійним віросповіданням, заявник- православної віри, а померла ОСОБА_2 була мусульманкою, вони не мали наміру реєструвати шлюб в органах ДРАЦС. Але для того, щоб у разі смерті одного з них, у другого не було проблем з оформленням спадщини, заявник та ОСОБА_2, 01.09.2009 року уклали договір про спільне проживання з 01.01.2009 року, який на дійсний час не змінений та не втратив чинності.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_2 померла, після її смерті залишилося спадкове майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини після її смерті.

У судовому засіданні представник заявника уточнив вимоги та доповнив, що при реєстрації смерті ОСОБА_2 помилково не вірно зазначено по-батькові померлої ОСОБА_2», замість вірного - «ОСОБА_2».

Тому просив також встановити факт про те, що актовий запис про смерть №15884 від 07.11.2014 року на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Внести зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за №15884 від 07.11.2014 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області, зазначивши в графі «по-батькові» - «ОСОБА_2». Встановити факт того, що заявник проживав однією сім»єю із ОСОБА_2 на протязі 5 років, з 01.01.2009 року до дня її смерті (час відкриття спадщини), зазначивши, що заявник є спадкоємцем четвертої черги, мешкав однією сім'єю з спадкодавцем більше 5 років, доглядав її до моменту смерті, але свідоцтво про спадщину не отримав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено юридичний факт постійного проживання однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в м. Харкові з 01.01.2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 року (на час відкриття спадщини).

Встановлено факт про те, що актовий запис про смерть №15884 від 07.11.2014 року на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис №15884 від 07.11.2014 року, а саме виправити по-батькові померлої ОСОБА_2, з «ОСОБА_2», на «ОСОБА_2».

Вказане рішення оскаржила Харківська міська рада, просить скасувати рішення суду в частині вимог заявника про встановлення факту проживання однією сім»єю із спадкодавцем останні п»ять років та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні цих вимог ОСОБА_1 В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду. Зазначає, що позивач не надав достатньо доказів на підтвердження факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2. Вказує на те, що судом не з'ясовано, чи перебував заявник або ОСОБА_2 у зареєстрованих шлюбних відносинах на час укладення договору про спільне проживання та на протязі в зазначений період. Не досліджено обставин стосовно місця реєстрації заявника, який зареєстрований в АДРЕСА_2. Зазначений факт спростовує доводи ОСОБА_1 щодо сумісного проживання з померлою ОСОБА_2

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставни, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю із ОСОБА_2 останні п»ять років до її смерті, суд першої інстанції виходив з того, що заявник ОСОБА_1 проживав однією сім»єю із ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто з 01.09.2009 року з часу укладення договору про спільне проживання і до дня її смерті. Зазначене підтверджується договором про спільне проживання від 01 вересня 2009 року та поясненнями свідка.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як такий висновок є обґрунтованим, відповідає вимогам закону, обставинам справи та зібраним у справі доказам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після її смерті залишилося спадкове майно - квартира АДРЕСА_1, яка належала їй на праві приватної власності ( а. с. 6, 35).

Відповідно до договору про спільне проживання, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. зареєстрованого в реєстрі за № 908 від 01.09.2009 року, заявник ОСОБА_1 з 01.09.2009 року мешкав разом з ОСОБА_2 однією сім'єю. В договорі зазначено, що сторони добровільно проживають разом, однією сім»єю за адресою АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Сторони не реєструють шлюб та не мають наміру його реєструвати в подальшому по різним релігійним віросповіданням, за попередньою домовленістю сторін набуте ними майно після посвідчення цього договору, а також їх пенсії вважаються спільною сумісною власністю. Також в п. 6 вказаного договору зазначено, що якщо один з сторін помре раніше другого, останній має право пред»явити договір в суді для встановлення факту постійного проживання та отримати у спадщину майно, яке залишилося після смерті однієї із сторін за договором( а. с. 7).

Згідно з відповіді приватного нотаріуса ХМНО Х/обл. Купровської Я.М. вих. № 53 від 27 квітня 2015 року відсутні відомості про розірвання або скасування зазначеного Договору №908 від 01.09.2009 року, а також не вносились будь які зміни до вказаного Договору( а. с. 25).

Заявник ОСОБА_1., 03.03.2015 року звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Кривошеїної І.М. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, яка постійно проживала у АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно з відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, за даними архівних матеріалів, що знаходяться на зберіганні у справах Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_2, яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, була заведена спадкова справа №178/2015 на підставі заяви про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 426 від 03.03.2015 року від ОСОБА_1, який за день подачі заяви мешкав за адресою: АДРЕСА_2, про прийняття спадщини ( а. с. 27).

Того ж дня за вихідним № 895/02-14 було зроблено запит до компетентних органів стосовно надання копії актового запису про смерть та повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть до неї на ім'я ОСОБА_2.

07.04.2015 було отримано та зареєстровано у журналі реєстрації вхідних документів за № 789/02-14 копію актового запису про смерть № 15884 від 07 листопада 2014 року на ім'я ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ІНФОРМАЦІЯ_4., та Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 18 березня 2015 року за № 8 до неї також на ім'я ОСОБА_3. На підставі отриманих документів нотаріальною конторою було внесено зміни до Спадкового реєстру: по-батькові спадкодавця «ОСОБА_2» змінено на «ОСОБА_2».

Інших заяв про прийняття/ відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає, свідоцтво про право на спадщину не видавалося( а. с.27)

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори ) від 08.04.2015 року за № 40106552, яка знаходиться в матеріалах вищевказаної спадкової справи заповіту спадкодавця не залишала.

З пояснень свідка ОСОБА_6 який був допитаний судом першої інстанції вбачається, що він знав заявника та ОСОБА_2 , так як мешкав поруч з ними в сусідній квартирі по вул. Золочівській, Вказаний свідок підтвердив факт мешкання однією сім»єю на протязі більше п'яти років ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які проживали сумісно, мали спільний бюджет, доглядали один одного.

Про факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчить також договір про спільне проживання, з якого вбачається, що сторони більше п»яти років проживали сумісно однією сім»єю, мали спільний бюджет.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В ч. 1 ст. 256 ЦПК України міститься перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт що заявник ОСОБА_1 проживав однією сім»єю на протязі 5 років із ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, з 01.09.2009 року до дня смерті останньої.

Також суд першої інстанції правильно встановив факт про те, що актовий запис про смерть №15884 від 07.11.2014 року на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року та рішенням вніс зміни в актовий запис про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за №15884 від 07.11.2014 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області, зазначивши в графі «по-батькові» - « ОСОБА_2».

Судова колегія вважає не обґрунтованими посилання апелянта, що позивач не надав достатньо доказів на підтвердження факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2. Про факт сумісного проживання однією сім»єю заявника ОСОБА_1 із ОСОБА_2 останні п»ять років до її смерті свідчить договір про спільне проживання від 01 вересня 2009 року.

З наданих суду довідок та копій свідоцтв про смерть вбачається, що на час укладання договору про спільне проживання і під час його дії заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованих шлюбних відносинах в зазначений період не перебували.

Посилання апелянта, що факт сумісного проживання ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 спростовується тим, що заявник зареєстрований АДРЕСА_2 не обґрунтовані. З пояснень представника заявника вбачається, що заявник та ОСОБА_2 з часу укладання договору про спільне проживання влітку проживали в пмт Золочів, а взимку в квартирі ОСОБА_2 в м. Харкові. Зазначене підтвердив і свідок ОСОБА_6

Судом апеляційної інстанції досліджені доводи апеляційної скарги, які суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: