Провадження № 2/537/ 1354/2015
Справа № 537/4240/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2015 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про стягнення боргу за договором банківського вкладу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» на його користь кошти в розмірі 2919,48 доларів США, згідно рахунка №2638.6.105177.018 від 07.08.2015 року.
Отже, враховуючи вищевикладене, вважає, що ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» повинен йому виплатити грошові кошти з розмірі 2919,48 (дві тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять доларів, 45 центів) США згідно рахунка № 2638.6.105177.018 від 07.08.2015 року.
Оскільки ухилення відділення № 41 в м. Кременчуці ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, а саме ОСОБА_2 не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд, а тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому.
Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин.
Суд, вислухавши думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника відповідача.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне:
Відповідно до п.1 Договору, Вкладник передає, а ОСОБА_2 приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.7.105177.014 в сумі 111 091,00 доларів США на строк з 18 серпня 2014 року по 23 серпня 2015 року.
П.2 даного Договору передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього договору, банк зобовязався нарахувати та виплатити ОСОБА_1 проценти за ставкою 13,10% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку №2638.6.105177.018.
Відповідно до п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п.1 даного договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.
Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно ч.1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.
згідно ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Також, як встановлено судом, Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.
На підставі вказаної Постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким у ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно.
За змістом ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в разі прийняття рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження в ньому тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Між тим, підстави припинення зобовязань визначено гл.50 ЦК України, а ст.36 закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» лише встановлює певні особливості виконання таких зобовязань.
Норма закону про незадоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку з огляду на поняття «задоволення» (фактичне одержання стороною від боржника предмета зобовязання) не є підставою для відмови в задоволенні відповідного позову, оскільки судове рішення є лише способом захисту порушених прав та безпосередньо не приводить до задоволення вимоги кредитора, оскільки останнє відбувається внаслідок виконання рішення добровільно чи примусово.
Умови і порядок виконання рішень судів у примусовому порядку, в разі невиконання їх добровільно, визначено законом «Про виконавче провадження» та п.9 ч.1 ст.37 закону «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі провадження підлягають обовязковому зупиненню у випадку запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника.
Таким чином, вбачається, що заборона на задоволення вимог кредиторів або примусове стягнення коштів, звернення стягнення на майно банку забезпечується шляхом обовязкового зупинення виконавчого провадження, відкритого на підставі виданого судом виконавчого документа. Однак саме по собі винесення судового рішення про стягнення заборгованості не приводить до задоволення вимог кредитора, а відтак не суперечить мораторію.
За змістом ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Також ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір стосовно його прав та обовязків цивільного характеру або підтвердить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Наведене дає підстави для висновку, що положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є перешкодою для розгляду судом відповідного позову та у випадку встановлення порушення прав позивача його задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст. ст.525, 526, 610, 1058, 1060, 1061 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» про стягнення боргу за договором банківського вкладу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: