Справа № 755/6213/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Лесик Ю.С., Іовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено заочне рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким позовні вимоги задоволенні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 25 серпня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд зазначеного рішення.

Заява обґрунтована тим, що заочне рішення прийняте за його відсутність, у зв`язку з чим він був позбавлений права на інформацію та не міг скористатися своїми процесуальними правами передбаченими ст.ст. 6, 10, 122, 123, 130, 131, 133, 136, 137 ЦПК України.

Вимоги позивача вважає необґрунтованими оскільки 17 квітня 2013 року він написав заяву відповідачу у якій повідомив, що ні він, ні члени його сім`ї не мають можливості використовувати недобудовану квартиру за цільовим призначенням щонайменше до червня 2014 року і просив на період усунення забудовником істотних недоліків в квартирі, не надавати житлово-комунальні послуги. До 10 травня 2014 року відповідач та члени його сім`ї були тимчасово відсутні, не перебували в квартирі і не споживали ніяких житлово-комунальних послуг. Договору між позивачем та відповідачем про надання таких послуг не було. Вважає, що вимоги позивача щодо сплати заборгованості за послуги з 01 листопада 2013 року по 01 червня 2014 року є безпідставними, а подані докази неналежними.

12 травня 2014 року не дочекавшись повного усунення недоліків забудовником відповідач підписав договір і розпочав ремонт квартири. 12 червня 2014 року відповідач уклав з позивачем договір №2/77 «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». За вказаним договором відповідач сплатив рахунки надіслані позивачем за послуги (які фактично не споживав) на суму 4400 гривень.

Відповідач неодноразово (30.05.2014р., 12.06.2014р., 08.08.2014р., 27.11.2014р., 26.12.2014р.) звертався із заявами про зменшення розміру плати за надані послуги у зв`язку з наданням їх не в повному обсязі, але одержав формальні відписки. Також, він вимагав зменшити розмір плати з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з тимчасовою відсутністю споживача та членів його сім`ї. Позивач відмовив в перерахунку плати за ці послуги вказавши, що «чинним законодавством не передбачено» такого механізму. Це не відповідає дійсності, оскільки такий механізм передбачений Постановою КМУ №970 від 11 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненаданні або надані в неповному обсязі». Одержавши таку відмову, відповідач 26 січня 2015 року звернувся до позивача з заявою про розірвання з 12 лютого 2015 року Договору №2/77 від 12 червня 2014 року в односторонньому порядку. Водночас відповідач запропонував позивачу укласти з ним окремий договір про участь в утриманні спільного майна будинку відповідно до його частки співвласника будинку. Впродовж місяця відповідач не одержав письмового заперечення проти розірвання договору, тому вважає договір розірваним.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, викладені в заяві доводи підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити.

Представник позивача ТОВ «Петропавлівське» - Кенц Р.І., заяву не визнав, просив відмовити заявнику у перегляді заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання та не отримуючи поштову кореспонденцію за цією адресою сам позбавив себе права на отримання процесуальних документів. Доводи викладені у заяві про перегляд заочного рішення та зазначені представником заявника в судовому засіданні не спростовують висновків суду викладених у рішенні. Позивач є управителем (обслуговуючою організацією) будинку №30-А по вул. Борщагівська в с. Петропавловська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території затверджені рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 25 жовтня 2013 року. Відповідач набув квартиру у власність 27 липня 2013 року. За актом прийому-передачі об`єкту інвестування квартири 15 квітня 2013 року відповідач отримав від забудовника квартиру у належному стані та зобов`язувався після передачі забудовником будинку в експлуатацію укласти відповіді договори на отримання комунальних послуг та здійснювати їх оплату. Дане положення кореспондується з вимогами ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» яка зобов`язує споживача укласти договір. Позивач пропонував відповідачу укласти відповідний договір, однак споживач відмовився, що підтверджується його листом від 17 квітня 2013 року. Відсутність споживача не звільняє його від обов`язку оплати послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Відповідачем же не надано відповідних доказів його відсутності у помешканні, а надані позивачем повідомлення на сплату комунальних послуг свідчать про періодичність використання споживачем комунальних послуг. Послуги, які просив суд стягнути позивач є послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та розраховуються відповідно на утримання всього будинку, тобто утримання споруд, будівель, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, приміщень загального користування, опорних конструкцій будинку та іншого обладнання розташованого в тому числі за межами квартир.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 232 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення, та з пояснень представника заявника в судовому засіданні, не вбачається підстав для його скасування.

Як роз'яснено у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином, у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України, був повідомлений судом про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України судом було надано запит з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 Відповідно до відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

За вказаною адресою відповідачу ОСОБА_1 судом направлялись судові повістки, в тому числі і копія заочного рішення від 19 червня 2015 року.

Усі судові повістки направлені на ім`я відповідача ОСОБА_1 за його зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання, повернулися до суду з відмітками поштового відділення за закінчення терміну зберігання, тобто у зв`язку з неотриманням їх адресатом.

За вказаних обставин, судом в належній формі було ужито усіх заходів щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи.

Що стосується доводів відповідача ОСОБА_1 та підстав зазначених у заяві про перегляд заочного рішення, в тому числі щодо наявності, на думку відповідача істотних обставин для правильного вирішення справи, то такі пояснення не заслуговують на увагу, оскільки ні до заяви про перегляд заочного рішення, ні в судовому засіданні, відповідачем не наведено суду таких істотних обставин та не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Усі посилання відповідача наведені у заяві, а також зазначені в судовому засіданні представником відповідача, були досліджені судом під час ухвалення рішення у справі та останнім надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином, в судовому засіданні не було наведено ґрунтовних підстав та не подано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які можуть бути прийняті судом як підстава для скасування заочного рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: