Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2015 Справа №607/6747/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.

з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1»яни Богданівни до ОСОБА_2 про визначення покійному ОСОБА_3 частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності ,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення покійному ОСОБА_3, який помер 17.01.2004 року частки в квартирі АДРЕСА_1, яка перебуває в спільній сумісній власності.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер 17.01.2004 року відкрилася спадщина. У спільній сумісній власності покійного ОСОБА_3, ОСОБА_1»яни Богданівни та ОСОБА_2 ( дошлюбне прізвище «Голота») ОСОБА_4 перебуває квартира АДРЕСА_1однак, оскільки за життя покійного ОСОБА_3, який помер 17.01.2004 року, між ним та іншими співвласниками зазначеної квартири частки не були визначенні у встановленому законодавством порядку, позивач як спадкоємець не може оформити спадщину у встановленому законом порядку через нотаріальну контору, до складу якої входить належна покійному батькові частка вказаної квартири.

Позивач у судове засідання не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач з приводу задоволення позову не заперечила та просила здійснювати розгляд справи у її відсутності про що подала заяву.

Дослідивши та оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

17.01.2004 року помер ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №176337 виданим повторно 23.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №13.

У спільній сумісній власності покійного ОСОБА_3, ОСОБА_1»яни Богданівни та ОСОБА_5 перебуває квартира АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.02.2001 року виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 31.01.2001 р. №33632.

26.02.1997 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №033747 виданим 21.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №122.

06.09.2014 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище із «Голота» на «Мартинюк», що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №093712 виданим повторно 30.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №231.

Із свідоцтва про народження серії ІІІ-ИД №300954 виданого 05.05.1989 року, актовий запис №937 вбачається, що батьком ОСОБА_1»яни Богданівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3.

Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 20.02.2015 р. №623/02-31, ОСОБА_1»яні Богданівні відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 через невизначеність конкретного розміру спадкового майна.

Відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Із роз»яснень Пленуму Верховного Суду України у п.12 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Враховуючи викладені обставини, матеріали цивільної справи, з огляду на відсутність договору між співвласниками квартири АДРЕСА_1, який би порушував рівність часток даної квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, а саме визначити, що частка покійного ОСОБА_3, який помер 17.01.2004 року в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1становить 1/3 частину.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 217, 223 Цивільного процесуального кодексу; ч.1 ст.368, ст.370, ст.371, ч.1 ст.1226 ЦК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1»яни Богданівни задовольнити .

Визначити, що частка ОСОБА_3, який помер 17.01.2004 року в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1становить 1/3 частину.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.