АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 88-ц/796/56/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У поданій заяві просить суд скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року та залишити без змін судове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року, яким визначено додатковий строк для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 20 травня 2015 року він отримав висновок експертизи від 08 листопада 2013 року № 1187 про проведення почеркознавчої експертизи заповіту від 13 червня 1997 року, з якого дізнався, що ОСОБА_4 та її представник надали копію заповіту, а оригіналу у них немає. Відсутність оригіналу заповіту підтверджує той факт, що його рідна тітка ОСОБА_5 не складала заповіту стосовно будинку по АДРЕСА_1, а у 1995 році вигнала ОСОБА_4 з будинку по АДРЕСА_1. Таким чином, на підставі сфальсифікованого заповіту від 13.06.1997 та свідоцтва про право на спадщину від 18.11.2011 ОСОБА_4 разом зі спільницею ОСОБА_6 незаконно-злочинно викрала у нього спадщину - власність за адресою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи заяви. Представник відповідача ОСОБА_7 - заперечував, просив заяву залишити без задоволення. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів заяви, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Дніпровської районної в м. Києві ради депутатів в особі ліквідаційної комісії, Київської міської ради депутатів, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, в якому просив визначити додатковий строк тривалістю у три місяці для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5. В судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2011, до участі в розгляді справи в якості третьої особи було залучено ОСОБА_4 Також в ході розгляду справи відповідачів Дніпровську районну в м. Києві раду депутатів, в особі ліквідаційної комісії, та Київську міську раду депутатів було замінено відповідачем ОСОБА_4

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що він є племінником ОСОБА_5, після смерті якої 21.07.2010 відкрилася спадщина, до складу якої входив житловий будинок, допоміжні господарські приміщення, земельна ділянка та інше майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини він не звернувся у зв'язку з незадовільним станом здоров'я після ДТП. Також позивач зазначив, що деякі документи, які підтверджують його родинні зв'язки зі спадкодавицею, були втрачені, і отримання відповідних дублікатів в органах державної влади потребувало певного часу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2014 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк - три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва 21.08.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення суду першої інстанцій задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2014 скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Ухвалюючи нове рішення по суті позовних вимог колегія суддів Апеляційного суду м. Києва виходила з того, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б вказували, що у період, з моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку, він перебував на лікуванні та за станом здоров'я не міг вчиняти будь-яких юридично значимих дій. Наявні в матеріалах справи медичні довідки та виписки з історії хвороби ОСОБА_3 датовані 2009 та 2012 роками, а відтак, не є належними доказами незадовільного стану здоров'я позивача протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з 21.07.2010. Судом також не визнано поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як відсутність документів, що підтверджують родинні зв'язки між спадкодавцем і спадкоємцем з посиланням на п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (яка була чинною на момент відкриття спадщини), який не містить вимог щодо обов'язкового документального підтвердження даних обставин при зверненні із заявою про прийняття спадщини та передбачає право спадкоємця надіслати заяву про прийняття спадщини поштою, однак таким правом позивач також не скористався.

На підставі наданих сторонами доказів та встановлених судом обставин, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що наведені ОСОБА_3 доводи поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У поданій заяві про переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення, заявник, як на нововиявлену обставину посилається на відсутність оригіналу заповіту від 13.06.1997 на спадкове майно, що підтверджує факт не складання рідною тіткою ОСОБА_5 заповіту стосовно будинку по АДРЕСА_1. Зазначив, що на підставі сфальсифікованого заповіту від 13.06.1997 та свідоцтва про право на спадщину від 18.11.2011 ОСОБА_4 разом зі спільницею ОСОБА_6 незаконно-злочинно викрала у нього спадщину - власність за адресою АДРЕСА_1.

Перевіряючи обгрунтованість заяви про перегляд судового рішення, колегія суддів виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів. При цьому, враховує, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

У ході розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року колегією суддів встановлено, що судами першої та апеляційної інстанцій на підставі поданої ОСОБА_3 позовної заяви вирішувалось питання про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, відкритої внаслідок смерті тітки ОСОБА_5 За заявленими позивачем вимогами та наданими доказами судами досліджувались обставини щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Отже, складений спадкодавцем ОСОБА_5 заповіт на спадкове майно від 13.06.1997 не входив до предмета доказування у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому наведені заявником обставини щодо фальсифікації заповіту не мають істотного значення для вирішення справи та не впливають на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими, оскільки не мають істотного значення для справи, а тому заяву ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 304, 317, 361, 365 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: