Справа №591/1726/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко А. Я.
Номер провадження 22-ц/788/1867/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2015 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - орган опіки та піклування Сумської міської ради, про визнання ОСОБА_4 недієздатним та призначення опікуна,

в с т а н о в и л а:

12 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, яку мотивував тим, що він є рідним братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1

Відповідно до довідки акту огляду МСЕК серії 10 ААВ №599880 від 24 березня 2014 року ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи безтерміново.

З 06 березня 2014 року по теперішній час ОСОБА_4 перебуває на лікуванні в комунальному закладі Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни. За станом здоров'я ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, через що не може здійснювати свої права і виконувати обов'язки, а тому йому повинен бути призначений опікун.

Призначення його опікуном брата викликане необхідністю вирішення соціально-побутових питань, забезпечення прав та інтересів брата. Він має можливість дбати про брата, створювати йому належні побутові умови, забезпечувати догляд та лікування, так як він є його найближчим родичем.

Просив для встановлення психічного стану брата призначити судову психіатричну експертизу, визнати ОСОБА_4 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном ОСОБА_4 (а.с. 12-13).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 недієздатним та призначення опікуна відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву та призначити опікуном над рідним братом ОСОБА_4

Вказує, зокрема, що суд не врахував, що для вирішення всіх питань життєдіяльності брата має бути призначений опікун, і орган опіки, відмовивши йому у поданні про призначення опікуном брата, невірно вирішив, що брат знаходиться на повному державному утриманні. Братові слід вирішувати проблемні питання: догляду за будинком, харчування; перерахунку пенсії, оскільки він отримує пенсію по інвалідності, але є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2-ї категорії. Всі необхідні для цього документи знаходяться у нього. Він доглядає за домоволодінням брата в с. Могриця, про яке ні орган опіки, ні сільська рада не дбають. Йому і брату не повідомляють про розмір пенсії брата. Він сам є пенсіонером, має скрутний матеріальний стан, для поліпшення харчування брата возить йому передачі, тому виникла потреба у переоформленні пенсії ОСОБА_4, щоб забезпечити належний догляд за ним.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника, які підтримали скаргу з мотивів, в ній викладених, представника органу опіки та піклування Сумської міської ради, яка заперечує проти скарги та вважає рішення суду вірним, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні заяви в повному обсязі по суті, суд першої інстанції виходив з того, що брат заявника ОСОБА_4 визнаний рішенням суду недієздатним, йому продовжені примусові заходи медичного характеру на 6 місяців, поза межами лікувального закладу він перебувати не може. Орган опіки та піклування надав суду висновок про недоцільність призначення заявника опікуном з посиланням на те, що він в 1982 році був засуджений до позбавлення волі строком на 12 років за вчинення тяжкого злочину, звільнений в 1990 році за відбуттям покарання, і заявник не надав суду доказів, що його судимість знята чи погашена в установленому законом порядку.

Висновок суду про відсутність підстав для призначення опікуном ОСОБА_5 узгоджується з обставинами справи та вимогами матеріального та процесуального права.

Висновок суду про відмову по суті у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_4 недієздатним не відповідає вимогам процесуального права, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним братом ОСОБА_3 (а.с. 4, 5).

Згідно довідки Могрицької сільської ради Сумського району від 14 листопада 2014 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.7).

Згідно ухвали Київського районного суду м. Полтава від 13 лютого 2014 року відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом (а.с. 83, 84).

Згідно довідки до акту огляду спеціалізованої психіатричної МСЕК м. Суми від 24 березня 2014 року ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи безтерміново за загальним захворюванням, не здатний виконувати ніякі види праці, рекомендоване стаціонарне і підтримуюче лікування (а.с.6).

Відповідно до витягу з протоколу № 9 засідання опікунської ради при органі опіки та піклування Сумської міської ради від 3 вересня 2014 року та витягу з рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 16 вересня 2014 року №423, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 стосовно направлення до Зарічного районного суду м. Суми подання на призначення його опікуном над братом ОСОБА_4 на підставі п. 3.2 наказу Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 (а.с.21, 71-72, 82).

Згідно довідок управління інформаційно-аналітичного забезпечення УМВС України в Сумській області № 374-07052014/59210 і № 208-09092015/59210 серї МУС № 1604377, за автоматизованими обліками МВС ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на території України станом на 27 травня 2014 року і на 12 жовтня 2015 року є особою, яку 29 червня 1982 року народним судом Сумського району Сумської області засуджено за ст. 94, ст. 14 КК УРСР до 12 років позбавлення волі. 18 червня 1987 не відбуту частину покарання 6 років 10 місяців 9 днів скорочено на 1/2. 22 листопада 1990 року звільнено за відбуттям терміну покарання. На підставі ст. 89 КК України судимість погашена (а.с.20, 111).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року за заявою ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 недієздатним та встановлення над ним опіки визнано недієздатним ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на лікуванні у КЗ Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни. В задоволенні вимог в іншій частині - щодо встановлення опіки над ОСОБА_4 та призначення опікуном ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Вказаним рішенням встановлено, що відповідно до акту судово-психіатричної експертизи від 13 серпня 2014 року ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням в виді шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу зі стабільним ефектом, та за своїм психічним станом не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Такий стан для нього є постійним.

У задоволенні заяви в іншій частин було відмовлено в зв'язку з тим, що орган опіки та піклування не звертався до суду з поданням про призначення опікуном над ОСОБА_4 ОСОБА_3, надав висновок про недоцільність призначення його опікуном, який мотивований тим, що ОСОБА_3 в 1982 році засуджувався за вчинення тяжкого злочину (а.с.19).

29 грудня 2014 року виконавчий комітет Сумської міської ради повідомив листом Могрицькій сільській раді про те, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року ОСОБА_4 визнаний недієздатним та запропонував вжити заходів до збереження його майна - житлового будинку і земельної ділянки, які знаходяться на території сільської ради (а.с.24).

29 грудня 2014 року виконавчий комітет Сумської міської ради надіслав листа комунальному закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня» про те, що рішенням суду ОСОБА_4 визнаний недієздатним, опікун рішенням суду не призначений, та запропонував вжити заходи щодо опіки над недієздатним ОСОБА_4 на підставі ст. 66 ЦК України (а.с.25).

6 січня 2015 року ОСОБА_3 вдруге звернувся до Сумської міської ради з проханням розглянути питання щодо його опіки над братом (а.с.22).

Згідно витягу з протоколу № 2 від 4 лютого 2015 року засідання опікунської ради при органі опіки та піклування Сумської міської ради, йому відмовлено в задоволенні клопотання щодо узгодження його кандидатури опікуна над недієздатним ОСОБА_4 з посиланням на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року. 12 лютого 2015 року йому була надана відповідь про те, що вказаним рішенням Зарічного районного суду м. Суми йому відмовлено у призначенні його опікуном і «не вбачається можливості вирішити порушене питання через відсутність відповідних повноважень» (а.с.23, 104).

Ухвалами Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 лютого 2015 року і від 23 липня 2015 року за поданням представника Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни, завідуючого п'ятим відділенням ОСОБА_4 продовжені примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах психіатричного закладу зі звичайним наглядом строком, відповідно, кожен раз на 6 місяців.

Згідно довідки КП Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни від 27 липня 2015 року ОСОБА_4 знаходиться на примусових заходах медичного характеру у даній лікарні з 06 березня 2014 року і по теперішній час (а.с.83).

Ч. 1 ст. 56 ЦК визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Статтями 61, 62 ЦК України встановлено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. ч. 1-4, 5 статті 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Статтею 64 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа:

1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Згідно статті 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Стаття 66 ЦК України передбачає, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

З наведених норм матеріального права вбачається, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна лише за поданням органу опіки і піклування.

Ч. 1 ст. 310 ЦПК України передбачає, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою ОСОБА_3 його брат ОСОБА_4 вже визнаний недієздатним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2014 року. Його цивільна дієздатність відповідно до ч. 4 ст. 241 ЦПК України не поновлювалась, нових підстав для визнання його недієздатним не виникло, а тому оскаржуване рішення суду про відмову у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_4 недієздатним з посиланням на наявність рішення суду від 27 листопада 2014 року не відповідає вимогам процесуального права і підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 310 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду є законним і обґрунтованим.

З обставин справи вбачається, що орган опіки та піклування відмовив у поданні до суду щодо ОСОБА_3 як опікуна недієздатного брата з посиланням на п. 3.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України в справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України , Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України N34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за N 387/3680, згідно якого опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які, зокрема, засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Суд вірно розглянув справу відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Закон не передбачає можливості призначення судом опікуна без наявності подання про це органу опіки та піклування.

Оскільки виконавчий комітет Сумської міської ради як орган опіки та піклування не звертався до суду з поданням про призначення опікуном недієздатного ОСОБА_4 його брата ОСОБА_3, і рішення органу опіки та піклування про відмову у поданні про призначення його опікуном ОСОБА_3 не оскаржував, у суду першої інстанції були відсутні передбачені законом підстави для призначення ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга в цій частині підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без зміни як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі вірно встановлених обставин справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2015 року в даній справі в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання недієздатним ОСОБА_4 скасувати і провадження в справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -