У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що в період з 22 червня 2002 року по 8 жовтня 2008 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син ОСОБА_6. Позивачка зазначала, що ОСОБА_5 не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивачка просила суд стягнути із ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 700 грн щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 23 січня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, судами правильно застосовані положення передбачені ст. ст. 181, 182, 184 СК України та обґрунтовано визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук