05.10.2015 Справа № 756/9940/15-ц
Справа № 756/9940/15-ц
Провадження № 2/756/4964/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Борисевичі О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якого дії законний представник ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в інтересах якого дії законний представник ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою.

В обґрунтування позову позивачі посилались на те, що вони ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3, неповнолітній онук ОСОБА_4, є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1, в якій також зареєстрована неповнолітня ОСОБА_5. Спірна квартира має 62,5 кв. м загальної площі та складається з двох ізольованих кімнат житловою площею 32, 3 м відповідно: 19,8 кв. м - кімната без балкону, 12,5 кв. м кімната обладнана лоджію - 3,4 кв. м та підсобні приміщення: кухня, ванна, санвузол, коридор, перебувають в загальному користуванні.

Оскільки між сторонами виникають конфлікти щодо порядку користування спірною квартирою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши в користування кімнату під літерою 1а площею 19,8 кв. м відповідачам, а кімнату під літерою 2а площею 12,5 кв. м - позивачам, підсобні приміщення залишити в загальному користуванні.

Під час розгляду справи, ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 30.09.2015 року, до участі у справі у якості третьої особи залучено неповнолітню ОСОБА_5, в особі законного представника ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що спір про встановлення порядку користування спірною квартирою вже вирішувався судами по суті та їм було відмовлено у задоволенні їх вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.03.2006 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та членам її сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках.

Згідно змісту довідки КП «Житлосервіс «Приозерне» за Формою № 3 від 19.12.2014 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_3 - син, та онуки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з технічного плану квартири АДРЕСА_1 її загальна площа 59.10 кв. м, вона складається з двох житлових кімнат площею 32.3 кв. м, в тому числі: 1-а кімната - 19.8 кв. м, 2-а - 12.5 кв. м, кухні площею 14.10 кв. м, ванної - 2.6 кв. м, вбиральні 1.2 кв. м, коридору - 8.9 кв. м, обладнана лоджією 3,4 кв. м.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Пункт 53 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, передбачає, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності.

Згідно змісту Порядку застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Виконкому київської міської ради народних депутатів та Президії київської міської ради профспілок від 15.07.1985 року № 582 в Києві рівень середньої забезпеченості жилою площею на одну особу дорівнює 9 кв. м, а норма жилої площі для визнання особи такою, що потребує поліпшення житлових умов визначається як 7,5 кв. м.

Враховуючи, що у спірній квартирі зареєстровано п'ять осіб, а її жила площа становить 32, 3 кв. м встановлення порядку користування цією квартирою призведе до погіршення житлових умов цих осіб, що не допускається.

Крім того, порядок користування спірною квартирою, який просять визначити позивачі не відповідає їх часткам у праві власності на цю квартиру та призведе о суттєвого обмеження прав інших співвласників, виходячи з розміру належної їм частки у спірному майні, тому визначити частку кожного співвласника у спірній квартирі, що може бути надана кожному у володіння та користування, яка б не обмежувала права інших співвласників, передбачені ст.ст. 317, 319 ЦК України щодо права власника користуватись майном на власний розсуд, неможливо.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Крім того, суд звертає увагу на те, що спір, який виник між сторонами вирішено по суті з огляду на те, що судові рішення на які посилається відповідач в запереченнях ухвалені у справах з іншим складом учасників та за позовами, пред'явленими з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якого дії законний представник ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, про встановлення порядку користування квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя