УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Слободянюк С.В., Чобіток А.О.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про усунення від права на спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення останнього від права спадкування після померлого ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 11.07.2014 помер батько позивача - ОСОБА_3, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: автомобіль НОМЕР_1, Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_3, гаражний бокс по АДРЕСА_4, гаражний бокс АДРЕСА_5, гаражний бокс АДРЕСА_6 Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,06 га, що знаходиться в СТ «Сулимівське-3» Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3, земельна ділянка, площею 0,12 га, що знаходиться в СТ «Сулимівське-3» Київської області, кадастровий номер НОМЕР_4, НОМЕР_5, Ѕ частину автомобіля НОМЕР_2, автомобіль марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_6.

Вказував, що згідно довідки Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 23.12.2014 № 8593/02-14 із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулися його син - ОСОБА_1 та онук ОСОБА_2

Позивач стверджував, що ОСОБА_2 необхідно усунути від права на спадкування за законом, оскільки останній не приймав участі в матеріальному забезпеченні спадкодавця за його життя, не доглядав за хворим дідом, не цікавився станом його здоров'я та не відвідував.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015 скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Справа № 759/919/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12015/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Заєць Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Свої доводи апелянт мотивував тим, що суд першої інстанції необґрунтовано залишив поза увагою подані ним докази, які підтверджують безпорадний стан спадкодавця, зокрема: висновки про ступінь втрати ОСОБА_3 працездатності, довідку про встановлення інвалідності, виписки з історії хвороби.

Вказував, що при ухвалені оскаржуваного рішення судом в частині посилань на четвертий абзац п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» застосовано закон, який не поширюється на дані правовідносини.

Крім того, наголошував, що між відповідачем та спадкодавцем існував конфлікт з приводу відкриття спадщини померлого ОСОБА_6, який є батьком ОСОБА_2

В судовому засіданні апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на їх безпідставність.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, після смерті 11.07.2014 ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Згідно довідки Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 23.12.2014 № 8593/02-14 із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулися його син - ОСОБА_1 та онук ОСОБА_2, останній здійснює спадкування за правом представлення.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ (ч. 6 ст. 1224 ЦК України).

Однак, для застосування положень ч. 5 ст. 1224 ЦК України необхідна сукупність фактів перебування спадкодавця у безпорадному стані та ухилення спадкоємця від надання допомоги, підтверджена належними і допустимими доказами.

Власне, сам лише факт перебування ОСОБА_3 у безпорадному стані у зв'язку з похилим віком та хворобою не може бути підставою для усунення ОСОБА_2 від права спадкування.

Для встановлення обставини ухилення відповідача від надання допомоги необхідно довести, що ОСОБА_3 потребував допомоги зі сторони ОСОБА_2, останній був обізнаний про таку потребу, мав можливість її надати, однак ухилився від обов'язку забезпечити підтримку.

Тягар доказування зазначених фактів покладається на позивача у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України.

Докази на підтвердження тієї обставини, що спадкодавець звертався до онука з проханням надати допомогу, разом з тим останній проігнорував або відмовив у її наданні, в матеріалах справи відсутні.

Посилання апелянта на те, що відповідач не спілкувався зі спадкодавцем та мав спори з приводу поділу майна не свідчать про ухилення ОСОБА_2 від надання ОСОБА_3 допомоги.

Твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції в частині посилань на четвертий абзац п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» застосовано закон, який не поширюється на дані правовідносини, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Постанова Пленуму Верховного Суду України за своєю правовою природою не належить до нормативно-правових актів, оскільки не є результатом правотворчої діяльності та не має обов'язкового характеру. Натомість, постанови Пленуму Верховного Суду України носять рекомендаційний характер та містять роз'яснення щодо застосування судами загальної юрисдикції певних норм і приписів законів. Вказане у свою чергу забезпечує однаковість та правильність розуміння й застосування нормативно-правових актів при здійсненні судочинства.

У даному випадку суд першої інстанції врахував рекомендації п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» з приводу застосування норм саме ст. 1224 ЦК України, яка регулює спірні правовідносини.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив наведені доводи позивача та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути підставою для його скасування, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: С.В. Слободянюк

А.О. Чобіток