АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9431/15 Справа № 204/490/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Гулієві М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшикова Кристина Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, за яким просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Позивач, як син померлого ОСОБА_6, є його єдиним спадкоємцем першої черги спадкування. У встановлений законом строк, він звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшикової К.О. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Проте, 25 листопада 2014 року нотаріусом було видано постанову № 185/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У видачі свідоцтва було відмовлено у зв'язку із тим, що у нього були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вказані правовстановлюючі документи (в оригіналі) на даний час знаходяться у відповідачки, яка є власником іншої 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачка деякий час була співмешканкою померлого батька позивача, проте не відноситься до жодної з черг спадкування. Проте, на даний час документи для оформлення спадщини відповідачка позивачу надати відмовляється.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року ухвалено: позовну заяву ОСОБА_4 - задовольнити; визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 2000 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема й на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами від 21.12.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 8202. Співвласником вищевказаного домоволодіння є ОСОБА_2, якій належить інша 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1, яка (частина домоволодіння) належить їй на підставі того ж самого договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами від 21.12.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 8202. Позивач - ОСОБА_4, є рідним сином ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є спадкоємцем першої черги спадкування, який у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшикової К.О. із заявою про прийняття спадщини. Вищевказані обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2014 року по справі № 204/7295/2013-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року. На підставі заяви позивача після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, була заведена спадкова справа за № 6/2013. Проте, 25 листопада 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки позивачем не надані правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно належала 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що також встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2014 року по справі № 204/7295/2013-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року. Позивач від спадщини не відмовлявся та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. В свою чергу, суд вважає необґрунтованими та безпідставними заперечення відповідачки та її представника проти позовних вимог позивача, оскільки переконливих доказів проти позовних вимог позивача ними суду не надано. Відповідачка пояснила в судовому засіданні, що вона не бажає надати позивачу правовстановлюючі документи на спірний будинок. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини виникли між сторонами щодо визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів встановила і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, яка належить померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами від 21.12.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 8202 (а.с.12,13). Зазначено право власності зареєстровано в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 26.02.2007 року за реєстраційним номером 17253430 (а.с.14).

Відповідно до вимог статті 1218 ЦК України, - до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, 1/2 частина житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, є спадковим майном після смерті ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем за законом першої черги є його син - позивач ОСОБА_4 (а.с.19).

У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом першої інстанції не встановлено інших спадкоємців.

Установивши, що після смерті батька зазначений спадкоємець звернувся до нотаріуса у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач прийняв спадщину.

Це підтверджується спадковою справою за 6/2013 (а.с.52-158).

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Меньшикової К.О. від 25 листопада 2014 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки позивачем не надані правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно (а.с.6).

Згідно з роз'ясненнями в постанові Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Встановивши, що нотаріус відмовив позивачу в оформленні права на спадщину у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на спадкову частину житлового будинку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право на спадщину позивача підлягає захисту у судовому порядку.

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані обставини неможливості отримати позивачем оригіналу договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами від 21.12.2006 року на спірне спадкове майно, у зв'язку з чим він фактично позбавлений права оформити свої спадкові права за причиною незгоди відповідача надати йому оригіналу правовстановлюючого документу.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про те, що необхідно визнати право власності за позивачем в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права не є підставою для скасування рішення суду, оскільки справа вирішена правильно (ч.3 ст.309 ЦПК України).

Наведені доводи в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь