Провадження № 4-с/161/113/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючої судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Федорчук Д.Р.

з участю : скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

представника субєкта оскарження ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 та зобовязання вчинити дії.

Свою скаргу обгрунтовує тим, що 12.11.2014 року Луцьким міськрайонним судом був виданий виконавчий лист, яким зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з врахуванням доплати, передбаченої п.п. «г» п.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» з 29.12.2010 року з врахуванням виплачених сум. Вказує, що постанова суду не виконана, перерахунок пенсії не зроблений. При цьому 18.08.2015 року він отримав постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 від 07.08.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вважає, що державний виконавець порушив ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення суду є обовязковим. Крім того, вказує, що крім зобовязань майнового характеру містяться зобовязання боржника вчинити певні дії немайнового характеру провести перерахунок пенсії з дати її призначення, однак жодні дії державний виконавець не вчинив, перерахунок не був проведений.

На підставі наведеного просить визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 неправомірними; зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області усунути порушення та здійснити примусове виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2014 року у справі № 0308/6438/12 та застосувавши інші заходи, передбачені законом, з дотриманням вимог ст.ст.3, 21, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440.

В судовому засіданні скаржник та представник скаржника скаргу підтримали з підстав в ній викладених, просили скаргу задовольнити.

Представник субєкт оскарження ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративногог суду від 09.10.2014 року зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з врахуванням доплати, передбаченої п.п. «г» п.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» з 29.12.2010 року з врахуванням виплачених сум.

На виконання вказаної постанови 12.11.2014 року Луцьким міськрайонним судом був виданий ОСОБА_1 виконавчий лист для предявлення його до виконання.

14.11.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 45481289.

07.08.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області виконавчий лист був повернутий стягувачу.

У вказаній постанові зазначено, що Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області проведено нарахування підвищення до пенсії згідно виконавчого документа та надано відповідний лист з якого вбачається, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2а/0308/816/12 від 12.11.2014 року, щодо зобовязання головного управління Пенсійного фонду в області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з врахуванням доплати, передбаченої п.п. «г» п.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996 «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» з 29.10.2010 року з врахуванням виплачених сум, виконано відповідно до наданих повноважень органам Пенсійного фонду України. Нарахована сума доплати за період з 29.12.2010 року по 22.07.2011 року (до набрання чинності Закону України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік») становить 2519,54 грн. Питання виплата зазначеної суми доплати буде проведено відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440. Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Враховуючи наведене, через відсутність фінавнсового ресурсу регіональний орган Пенсійного фонду України не має можливості провести виплату нарахованих коштів.

Разом з тим, з наданих скаржником довідок про доходи пенсіонера від 20.04.2015 року №1247 та від 25.08.2015 року №5823 встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з жовтня 2014 року по серпень 2015 року не перераховувався, доплата до пенсії, передбачена п.п. «г» п.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996 року «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби», не виплачується.

Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ст.6Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії,здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення,зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення

немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідно до ст.75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або

утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає

негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до

статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення

боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання

(повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

На основі викладеного, суд приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 та зобовязангня вчинити дії підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 5, 6, 11,30,75 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 неправомірними.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області усунути порушення та здійснити примусове виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2014 року у справі № 0308/6438/12 та застосувавши інші заходи, передбачені законом, з дотриманням вимог ст.ст.3, 21, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк