Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2072/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Кулінка Л. Д.
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Франко В.А.,

Чельник О.І.

при секретареві - Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Кіровоградської обласної лікарні про визнання незаконними і скасування наказів та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою Кіровоградської обласної лікарні на рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25.05.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської обласної лікарні про визнання незаконним та скасування наказу головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 17 грудня 2014 року № 163-К про направлення його на позачергову переатестацію; визнання незаконним та скасування наказу головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 31 грудня 2014 року № 296-ад «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5.», відповідно до якого йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни; про стягнення з відповідача 10 000 гривень у відшкодування завданої йому моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 04.01.1995 року позивача він займає посаду завідуючого гінекологічним відділенням Кіровоградської обласної лікарні. Наказом головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні № 296-ад від 31.12.2014 року йому було оголошено догану за неявку на позачергову атестацію 18.12.2014 року. Вважав цей наказ незаконним, оскільки незаконним є наказ головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні №163-К від 17.12.2014 року про направлення його на позачергову атестацію, а також з тих підстав, що його неявка до Департаменту охорони здоров»я Кіровоградської обласної державної адміністрації для проведення позачергової атестації була обумовлена поважними причинами. Незаконність наказу про направлення його на позачергову атестацію вбачав у тому, що такої необхідності не було, оскільки у 2005, 2010 та 2013 році ним було підтверджена вища кваліфікаційна категорія за спеціальністю «Акушерство і гінекологія». Крім того, він не був ознайомлений із поданням головного лікаря до департаменту охорони здоров»я Кіровоградської ОДА та підставами для направлення його на позачергову атестацію. Незаконні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього та у приниженні честі та гідності та ділової репутації. Вказував на те, що притягнення його до дисциплінарногої відповідальності викликано упередженим ставленням до нього адміністрації Кіровоградської обласної лікарні на протязі багатьох років.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25.05.2015 року позов задоволено частково: визнано незаконними та скасовані накази головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 17.12.2014 року № 163-К «Про направлення ОСОБА_5 на позачергову переатестацію» та від 31.12.2014 року № 296-ад «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_5.»; стягнуто з Кіровоградської обласної лікарні на користь позивача 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1000 грн. витрат на правову допомогу .

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду обставинам справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими. Зазначає, що позивач свідомо та умисно не виконав розпорядження адміністрації обласної лікарні щодо проходження позачергової атестації за наявності до цього підстав, чим допустив порушення трудової дисципліни. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на неправильній оцінці наданих сторонами доказів та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача Остапенко Н.С., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника позивача адвоката Фільштейна В.Л., який вважав, що скарга підлягає відхиленню, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню у частині задоволення позову про визнання незаконним і скасування наказу головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 17.12.2014 року №163-К «Про направлення ОСОБА_5 на позачергову атестацію» з ухваленням нового рішення у цій частині і залишенням рішення без змін у іншій частині - з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює завідувачем гінекологічного відділення Кіровоградської обласної лікарні, має вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «Акушерство і гінекологія».

Наказом головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні №163-К від 17.12.2014 року, виданого на підставі листа департаменту охорони здоров»я Кіровоградської ОДА від 15.12.2014 року, ОСОБА_5, завідувача гінекологічним відділенням перинатального центру, було направлено до департаменту охорони здоров»я Кіровоградської ОДА для проведення позачергової переатестації на 18.12.2014 року на 14.00 год. З цим наказом позивач був ознайомлений 17.12.2015 року.

На засідання атестаційної комісії ОСОБА_5 не з»явився.

Наказом головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні від 31.12.2014 року № 296-ад позивачу було оголошено догану за те, що він «не з»явився на проведення позачергової переатестації 18.12.2014року, чим не виконав наказ головного лікаря №163-К від 17.12.2014 року та порушив п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Кіровоградської обласної лікарні, згідно з яким «…робітники та службовці зобов»язані точно і своєчасно виконувати розпорядження адміністрації».

Задовольняючи позов у частині визнання незаконним і скасування наказу від 31.12.2014 року ( про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності) суд першої інстанції дійшов висновку про те, що його неявка на засідання атестаційної комісії у визначений у наказі день і час була обумовлена поважною причиною - викликом до суду у цивільній справі в якості позивача. Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 ця обставина була зазначена у його письмових поясненнях, поданих відповідно до положень ч.1ст.149 КЗпП України, - відповідач безпідставно не врахував обставин, за яких було вчинено проступок, попередню роботу працівника та безпідставно, з порушенням ч.3ст.149 КЗпП України, застосував до нього такий захід стягнення за порушення трудової дисципліни як догана.

Такий висновок суду ґрунтується на повному та всебічному з»ясуванні обставин, які мають значення для ухвалення рішення, належній оцінці наданих сторонами доказів, правильному застосуванні норм матеріального права.

Так, ОСОБА_5 доведена належними та допустимими доказами та обставина, що 18.12.2014 року він з 11.00 по 13.55 год. знаходився у Кіровському районному суді м.Кіровограда як позивач у цивільній справі, що об»єктивно перешкоджало йому вчасно потрапити на засідання атестаційної комісії. Про неможливість з»явитися у призначений час він повідомив по телефону голову атестаційної комісії. Враховуючи, що наказ про позачергову атестацію, яка мала бути проведена 18.12.2014 року о 14.00 год., було видано 17.12.2014 року( тобто напередодні), з яким ОСОБА_5 було ознайомлено того ж дня, а дата розгляду справи у суді була визначена раніше, - неявка позивача на засідання атестаційної комісії не може бути розцінена як умисне порушення ним трудової дисципліни, яке тягне за собою застосування заходів дисциплінарного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 мав можливість вчинити дії по відкладенню розгляду справи у суді, не спростовують правильності рішення суду у цій частині, оскільки дата та час судового засідання визначається судом, а не стороною судової справи. З такими доводами можна було б частково погодитись, якби між датою видання наказу та датою засідання атестаційної комісії був проміжок часу, який би дозволив позивачу виконати належним чином свої трудові обов»язки та забезпечити його процесуальне право брати участь у судовому засіданні при розгляді справи, стороною якої він є. Крім того, повторна неявка належним чином повідомленого позивача в судове засідання незалежно від її причин, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, - тягне за собою залишення позовної заяви без розгляду (п.3ч.1ст.207 ЦПК України).

Встановивши факт порушення відповідачем трудових прав позивача та дійшовши обґрунтованого висновку про доведеність факту заподіяння цим останньому моральної шкоди, суд першої інстанції ухвалив законне рішення і у частині визначення грошової суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у її відшкодування. Судом взято до уваги, що незаконне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності завдало йому душевних страждань, принизило його честь та ділову репутацію, потребувало додаткових зусиль до захисту своїх прав. Розмір суми відшкодування моральної шкоди визначено з додержанням вимог ч.3ст.23 ЦК України.

Разом з тим, не можна погодитись із рішенням суду у частині визнання незаконним і скасування наказу № 163-К від 17.12.2014 року щодо направлення ОСОБА_5 на позачергову атестацію, оскільки воно ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до Положення про порядок проведення атестації лікарів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України від 19.12.1997 року №359 «Про подальше удосконалення атестації лікарів» (із змінами та доповненнями) ( далі - Положення) атестація лікарів проводиться з метою підвищення відповідальності за ефективність і якість роботи, раціональнішої розстановки кадрів фахівців з урахуванням їх професійної майстерності, досвіду та складності виконуваних робіт. Атестація є важливою формою морального та матеріального стимулювання, спрямована на удосконалення діяльності закладів охорони здоров»я щодо подальшого поліпшення надання медичної допомоги населенню. Основним завданням атестації є визначення рівня професійної підготовки лікарів, оцінка трудової діяльності, можливості подальшого використання спеціалістів, підвищення їх кваліфікації (пп.1.1,1,2).

Згідно із п.1.10 цього Положення атестація на присвоєння (підтвердження) кваліфікаційних категорій проводиться за бажанням лікаря. Проте, п.1.11 передбачено, що у разі виявлення істотних недоліків у роботі лікаря керівник органу чи закладу охорони здоров»я може направити подання в атестаційну комісію про зняття кваліфікаційної категорії чи про відмову в підтвердженні звання лікаря-спеціаліста, незалежно від строку присвоєння (підтвердження) категорії чи звання. Подання розглядається в комісії, створеної відповідно до п.1.5 Положення, у порядку, передбаченому у розділах 2-4 цього Положення, але без попереднього проходження передатестаційного циклу і подання звіту про професійну діяльність за останні три роки роботи.

При незгоді лікаря з результатом атестації він може оскаржити рішення атестаційної комісії, подавши відповідну заяву до Центральної атестаційної комісії в місячний строк з дня видачі (продовження) посвідчення або витягу із протоколу засідання комісії. Рішення Центральної комісії є остаточним. (п.3.20 Положення). Оскарження рішення атестаційної комісії про зниження чи зняття кваліфікаційної категорії проводиться у порядку, передбаченому п.3.20 цього Положення.

Отже, оскарження наказу головного лікаря, яким фактично працівник лише направляється ( відряджається) на позачергову атестацію відповідно до п.1.11 Положення, не має правового змісту, тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що зазначеним наказом порушені трудові права позивача. Направлення керівником закладу охорони здоров»я в атестаційну комісію подання про зняття кваліфікаційної категорії за наявності виявлених істотних недоліків у роботі лікаря належить до компетенції такого керівника і здійснюється на його розсуд як керівника закладу. Розгляд подання здійснюється в порядку, передбаченому Положенням. Оскарження рішення атестаційної комісії за результатами розгляду такого подання у судовому порядку не передбачено.

Порушення норм матеріального і процесуального права є, відповідно до п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції у частині визнання незаконним і скасування наказу головного лікаря Кіровоградської обласної лікарні №163-К від 17.12.2014 року і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Кіровоградської обласної лікарні задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 25 травня 2015 року скасувати у частині задоволення позову про визнання незаконним і скасування наказу головного лікаря №163-К від 17.12.2014 року і ухвалити у цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову до Кіровоградської обласної лікарні про визнання незаконним і скасування наказу головного лікаря №163-К від 17.12.2014 року «Про направлення ОСОБА_5 на позачергову атестацію».

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: