Справа № 496/3275/14-ц
Провадження № 2/496/77/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області про розірвання шлюбу, визнання права власності, визнання частково недійсним рішень органів місцевого самоврядування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, уточнивши який (т.1 а.с. 219-221, т.2 а.с. 1-3), просить визнати недійсним рішення виконкому Нерубайської сільської ради народних депутатів № 115 від 30 жовтня 1997 року в частині передачі ? частини ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки площею 0,1398 га на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області; визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю І-ОД№ 064158, виданий 01 грудня 1997 року на підставі рішення виконкому Нерубайської сільської ради народних депутатів № 115 від 30 жовтня 1997 року; скасувати рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 25 грудня 2001 року № 189 в частині передачі у приватну власність ? частки житлового будинку № 8 по вул. Кангуна в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області на ім»я ОСОБА_3; визнати частково недійсним свідоцтво № 179 про право власності на житловий будинок № 8 по вул. Кангуна в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області на ім»я ОСОБА_3, яке зареєстроване в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості» № 792 в книзі 102-ж-192; визнати за нею в об»єкті права спільної сумісної власності подружжя право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, який розташований по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області та складається з: одного будинку, сараю, літньої кухні, літнього душу, вбиральні, цистерни для води, огорожі, житловий будинок складається з веранди 1-1 площею 11,90 кв.м., коридору 1-2 площею 19,60 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 20,40 кв.м., гардеробної 1-4 площею 3,80 кв.м.; холу 1-5 площею 42,40 кв.м., гаражу 1-6 площею 20,40 кв.м., туалету 1-7 площею 1,70 кв.м., котельні 1-8 площею 2,90 кв.м., ванни 1-9 площе 4,90 кв.м., кухні 1-10 площею 16,40 кв.м., льоху 1-11 площею 16,40 кв.м., кладовки 1-12 площею 9,00 кв.м., коридору 1-13 площею 9,70 кв.м., вбудованої шафи 1-14 площею 2,30 кв.м., коридору 1-15 площею 34,70 кв.м., загальною площею 238,90 кв.м., житловою площею 42,80 кв.м., визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1398 га, яка розташована по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, а також розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 березня 1994 року в Нерубайській сільській раді Біляївського району Одеської області, актовий запис № 14.

Свої вимоги мотивує тим, що з 12 березня 1994 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім»ї почали виникати сварки, вони не могли дійти спільної думки щодо вирішення важливих питань, відповідач перестав поважати її як особистість, не рахується з її бажаннями, не поважає її працю в інтересах сім»ї. Подружні стосунки вони не підтримують. За час проживання ними велось спільне господарство, було побудовано житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, на який на ім»я відповідача видано свідоцтво про право власності. Крім того, рішенням виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 115 від 30 жовтня 1997 року відповідачеві передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1398 га, на яку 01 грудня 1997 року на ім»я відповідача видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. У теперішній час відповідач не бажає переоформити частку житлового будинку, яка належить їй. Оскільки будинок побудований в період шлюбу, вважає, що він є спільною сумісною власністю подружжя і оскільки вона має право на ? частину житлового будинку, за нею має бути визнано право власності на ? частину і земельної ділянки. За таких обставин вона позбавлена можливості реалізувати всі складові права власності на належну їй ? частину земельної ділянки, так як свідоцтво про право власності і державний акт видані на ім»я відповідача, а тому вони мають бути визнані частково недійсними. Вважає, що її права порушені, у зв»язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом.

Відповідач ОСОБА_3 у свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 і просить виділити йому в натурі ? частку житлового будинку та надвірних споруд, розташованого по вул. Кануга, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області без урахування самовільно побудованих будівель і споруд; визнати незаконним, нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 365 від 31 серпня 2006 року, яким узаконено за ОСОБА_3 згідно технічного паспорту на житловий будинок від 14 вересня 2006 року добудову надвірних споруд (сарай, літня кухня, літній душ, вбиральня, цистерна для води, огорожа) по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області; визнати незаконним, нечинним та скасувати свідоцтво № 179 про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, виданого виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області на підставі рішення від 25 грудня 2001 року № 189; визнати незаконним, нечинним та скасувати виданий виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області 26 вересня 2006 року дублікат вказаного свідоцтва про право власності; визнати незаконним, нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 189 від 25 грудня 2001 року; скасувати реєстрацію житлового будинку в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості» у книзі № 102-ж-192, номер запису 792 та в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 16198153.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 29 червня 1992 року, зареєстрованого у погосподарській книзі виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області за № 18/1013, ОСОБА_3 прийняв в дар ? частину житлового будинку загальною площею 18 кв.м. з надвірними спорудами: сарай, цистерна по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, який на той час був розташований на землях радгоспу. Біля вказаної частини будинку він побудував ще один житловий будинок, але без жодних дозвільних документів і проекту. При цьому надвірні споруди не будувалися, так як були побудовані ще до шлюбу та перейшли у його власність згідно договору дарування. Фактично відбулося самочинне будівництво нового будинку поруч з ? частиною подарованого будинку. Відповідно до технічного паспорту на будинок від 04 червня 2008 року вік побудови житлового будинку значиться 1994. 01 грудня 1997 року він отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1398 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі рішення Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 189 від 25 грудня 2001 року на самочинно збудований житловий будинок 12 січня 2002 року було видане свідоцтво про право власності, дублікат якого видано 26 вересня 2006 року, зареєстрованого в КП «Одеське міське БТІ» в книзі № 102-ж-192, номер запису 792, реєстраційний номер 16198153. Також на будинок виготовлялися технічні паспорти від 14 вересня 2006 року та від 04 червня 2008 року. Крім того, виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради було прийнято рішення № 365 від 31 серпня 2006 року, яким узаконено за ним добудову надвірних споруд (сараю, літньої кухні, літнього душу, вбиральні, цистерни для води, огорожі), хоча ці всі об»єкти подаровані відповідно до договору дарування від 29 червня 1992 року, а душ та вбиральня не є надвірними спорудами, а є невід»ємною частиною ? частини подарованої частини будинку, зазначеної в технічному паспорті від 04 червня 2008 року під літ. «В» як літня кухня. Отримавши кваліфіковану консультацію юриста, йому стало відомо про порушення рішеннями виконавчого комітету та свідоцтвом про право власності його права особистої приватної власності, у зв»язку з чим він звернувся до суду з позовом.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову і пояснила, що після укладення шлюбу вони з ОСОБА_3 почали будувати будинок, у 2008 році провели його реконструкцію. ? частина будинку, яка була подарована ОСОБА_3, у теперішній час є літньою кухнею. Оскільки будинок побудований в період шлюбу, вважає, що за нею має бути визнано право власності на ? його частину, без урахування подарованої ? частини будинку, а тому вона має право і на ? частину земельної ділянки. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 позивачка не визнала і просила відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні позовну заяву підтримала.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 у судовому засіданні на зустрічний позовній заяві наполягав, первісний позов ОСОБА_2 визнав лише в частині розірвання шлюбу і пояснив, що збереження сім»ї неможливе, вони не підтримують подружні стосунки протягом року. Також пояснив, що про порушення свого приватного права власності ОСОБА_3 стало відомо лише в грудні 2014 року при розгляді цивільної справи та підготовці позовної заяви юристом Достаєвським Д.М. 29.06.1992 року він прийняв у дар ? частину будинку з надвірними спорудами по вул. Кангуна, 8 с. Нерубайське Біляївського району Одеської області. Як з»ясувалося в ході розгляду цивільної справи вказана частина будинку була врахована в технічних паспортах за 2006, 2008 р.р., свідоцтві про право власності, дублікаті вказаного свідоцтва, в реєстрі права власності як літня кухня, на новий побудований будинок дозвільних документів не видавалося, проект будівництва не виготовлявся.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні первісну позовну заяву не визнав, зустрічний позов підтримав.

Представник Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з»явився, але від нього надійшла заява, в якій віни просив справу розглянути без його участі.

Представник Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області до судового засідання не з»явився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило.

Представник ПАТ «ОСОБА_4 банк» до судового засідання не з»явився, від нього надійшло письмове заперечення на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні заяви ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 12 березня 1994 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 14 (т.1 а.с. 4).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

До укладення шлюбу, а саме: 29 червня 1992 року ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_3 прийняв у дар ? частину житлового будинку з надвірними спорудами: сараєм, цистерною, який розташований по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, про що свідчить договір дарування, посвідчений виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області (т.3 а.с. 9).

Рішенням виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 30 жовтня 1997 року № 115 ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, рішенням виконкому Нерубайської сільської ради додатково переданому йому у приватну власність 0,0398 га (т.2 а.с. 19-23) і 01 грудня 1997 року він отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (т.3 а.с. 11).

Як вбачається з технічних паспортів на житловий будинок від 14.09.2006 року, 04.06.2008 року, 16.01.2015 року (т.2 а.с. 62-63, т.3 а.с. 12-15, т.2 а.с. 71-79), подарована ОСОБА_3 ? частина житлового будинку по вул. Кангуна, 8, с. Нерубайське Біляївського району Одеської області включена до матеріалів технічної інвентаризації як літня кухня, невідємні частини вказаної частини будинку літній душ та вбиральня, значаться як окремі надвірні споруди. На земельній ділянці побудовані два житлових будинки, 1952 року та 1994 року з проведеною реконструкцією у 2007 році.

Відповідно до рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 25 грудня 2001 року, виконком, розглянувши заяви громадян, мешкаючих в с. В.Балка і с. Нерубайське, які просять видати свідоцтво про право власності на будинки, які були збудовані в післявоєнні роки без правовстановлюючих документів, а значаться записані в погосподарських книгах сільської ради, та керуючись Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.09.1998 року № 121, виконком Нерубайської сільської ради вирішив видати громадянам, зокрема ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на житловий будинок (т.2 а.с. 15).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 12 січня 2002 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, яке було втрачено і 26 вересня 2006 року видано дублікат вказаного свідоцтва (т.2 а.с. 50).

Згідно п.1.7, 1.8 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.98 року (яка діяла на час прийняття рішення виконкому Нерубайської сільської ради № 189 від 25 грудня 2001 року) реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Державній реєстрації підлягають тільки ті об'єкти нерухомості, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку незалежно від форм їхньої власності й при наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим бюро технічної інвентаризації, яке проводить державну реєстрацію права власності на ці об'єкти. Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку 11: а) місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта державної комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

У судовому засіданні було встановлено, що будинок в експлуатацію не приймався, акт державної комісії про прийняття будинку і введення його в експлуатацію відсутній, що підтвердили сторони і ця обставина вбачається з листа Нерубайської сільської ради (т.2.а.с. 118).

Крім того, у рішенні виконкому від 25 грудня 2001 року зазначено, що свідоцтва про право власності видані на будинки, збудовані у післявоєнні роки, а у судовому засіданні було встановлено, що один житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське був збудований у 1994 році, реконструкція проведена у 2007 році, один житловий будинок збудований у 1952 році. Більш того, літній душ та вбиральна є невідємною частиною ? частини житлового будинку подарованого ОСОБА_3, що підтверджується технічним паспортом на будинок від 16.01.2015 року та договором дарування від 29.06.1992 року.

Рішенням виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 365 від 31 серпня 2006 року за ОСОБА_3 узаконено згідно технічного паспорту на житловий будинок від 14 вересня 2006 року добудову надвірних споруд (сараю, літньої кухні, літнього душу, вбиральні, цистерни для води, огорожі), які знаходяться за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області по вул. Кангуна, 8 (т.3 а.с. 10).

З урахуванням вказаного рішення у дублікаті свідоцтва про право власності № 179 вказані надвірні споруди сарай, літня кухня, літній душ, вбиральня, цистерна для води, огорожа (т.2 а.с. 50).

Але судом встановлено, що сарай і цистерна для води є невід»ємної частиною подарованої ? частини житлового будинку у 1992 році, а літня кухня є саме ? частиною подарованого житлового будинку.

Сторони у судовому засіданні пояснили, що у 2008 році була проведена реконструкція будинку без дозвільних документів, внаслідок чого змінена площа будинку.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 039/2015 від 24 липня 2015 року будівництво житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області не відповідає п.1.2 СНіП 3.03.01-87 «Несучі і огороджуючі конструкції», згідно якого роботи належить виконувати згідно з проектом; п.3.25 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно якого «для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до сусідньої межі ділянки від конструкції стіни, яка найбільш виступає, слід приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, які перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівель і карнизів будівель на територію суміжної ділянки (т.2 а.с. 94-117). Будівля другого поверху, вказана в технічному паспорті від 16.01.2015 року відповідає поняттю мансарда. Оскільки експерту не уявляється можливим визначити статус житлового будинку і надвірних споруд по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, визначити можливі варіанти поділу житлового будинку з надвірними спорудами, без урахування подарованої ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, виходячи з того, що частки є рівними, не уявляється можливим.

З листа Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 02-17-415 від 15 червня 2015 року вбачається, що рішенням виконкому Нерубайської сільської ради № 365 від 31.08.2006 року, відповідно до якого видано дублікат свідоцтва про право власності від 26 вересня 2006 року на житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське на ім»я ОСОБА_3, прийнято на підставі запису книги, заведеній в довільній формі колишнім секретарем Нерубайської сільської ради ОСОБА_6, книга не прошнурована, не пронумерована і не скріплена печаткою. Немає можливості надати документи, на підставі яких було прийнято рішення виконкому Нерубайської сільської ради № 189 від 21 грудня 2001 року, згідно якого було видано свідоцтво про право власності № 179 на житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське на ім»я ОСОБА_3, так як вказані документи відсутні у сільській раді і покійним секретарем виконкому ОСОБА_6 не передавалися (т.2 а.с. 118).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_7 підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості» у Книзі за № 102-ж-192, номер запису 792 та у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 16198153 зареєстровано право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок (т.2 а.с. 87, 95).

Подружнє життя сторін не склалося, а тому оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між ними склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 носить формальний характер і підлягає розірванню.

Згідно зі ст. 24 КпШС (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

На час побудування спірного житлового будинку ОСОБА_3 належала ? частина будинку згідно договору дарування. У технічних паспортах на будинок зазначено, що подарована ? частина будинку є літньою кухнею, але рішення про переведення житлового будинку у літню кухню виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради не приймалося, чим порушено право приватної власності ОСОБА_3

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст.ст. 391, 393 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Судом встановлено, що житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області є самочинним будівництвом, оскільки збудований без належного дозволу і проекту.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області збудований самочинно, без проекту, без належного дозволу, не являється побудованим у післявоєнні роки, як зазначено у рішенні виконавчого комітету, крім того, враховуючи, що свідоцтво про право власності видане на житловий будинок з надвірними спорудами, до складу якого увійшло майно ОСОБА_3, яке належить йому на праві особистої приватної власності, рішення виконавчого комітету від № 179 від 12 січня 2002 року, свідоцтво про право власності, яке видане на його підставі, дублікат свідоцтва про право власності, а також рішення виконкому № 365 від 31 серпня 2006 року підлягають визнанню незаконними і підлягають скасуванню. Відповідно підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3

В частині виділення в натурі ОСОБА_3 ? частки житлового будинку та надвірних споруд по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське без урахування самовільно побудованих будівель і споруд позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи поділити житловий будинок в натурі неможливо.

Відповідно до п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок підлягає скасуванню, крім того, питання про поділ будинку позивачкою не ставиться, відсутні підстави для визнання рішення виконавчого комітету № 115 про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки частково недійсним і визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину житлового будинку. Виходячи з п. 18-2 названої Постанови Пленуму немає підстав для визнання за позивачкою права власності на ? частину спірної земельної ділянки.

Крім того, представником ОСОБА_2 у судовому засіданні було заявлено про пропуск ОСОБА_3 строку позовної давності, а тому вона просила відмовити у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Однак, у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що про порушення свого права власності йому стало відомо у грудні 2014 року після консультації адвоката ОСОБА_4 і підготовки позовної заяви, він не є фахівцем у галузі містобудування, а тому не знав і не міг знати, що подарована ? частина житлового будинку вказана у свідоцтві про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Кангуна, 8, с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, як літня кухня. ОСОБА_3 довідався про порушення свого права у грудні 2014 року, технічний паспорт на будинок відповідно до якого встановлено порушення права приватної власності виготовлений 16.01.2015 року, висновок судової будівельно-технічної експертизи, виготовлений 24.07.2015 року. Тому суд вважає, що строк позовної давності не сплинув.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 24 КпШС, ст.ст. 57, 60, 69, 70 СК України, ст. ст. 370, 376, 377 ЦК України, ст.ст. 81, 116, 120 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області про розірвання шлюбу, визнання права власності, визнання частково недійсними рішень органів місцевого самоврядування задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зареєстрований 12 березня 1994 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 14 розірвати.

В іншій частині позовну заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, правовстановлюючих документів задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Нерубайської сільської ради № 189 від 25 грудня 2001 року, на підставі якого видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області на ім»я ОСОБА_3.

Визнати незаконним і скасувати свідоцтво про право власності № 179 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область Біляївський район с. Нерубайське вул. Кангуна, 8, видане виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області 12 січня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 189 від 25 грудня 2001 року, а також дублікат свідоцтва, виданий виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області 26 вересня 2006 року.

Визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 365 від 31 серпня 2006 року, згідно якого за ОСОБА_3 узаконено добудову надвірних споруд сараю, літньої кухні, літнього душу, вбиральні, цистерни для води, огорожі, які побудовані за адресою: Одеська область Біляївський район с. Нерубайське вул. Кангуна, 8.

Скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Кангуна, 8 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, зареєстрований за ОСОБА_3 ОСОБА_7 підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості» у Книзі за № 102-ж-192, номер запису 792 та у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 16198153.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_8