Справа № 473/3159/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"12" листопада 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

За участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державної міграційної служби Миколаївської області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3. ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло належить квартира № 1а, що знаходиться по вулиці Жовтневої революції в будинку № 249 в місті Вознесенську Вознесенського району Миколаївської області.

У вказаній квартирі значаться зареєстрованими крім неї, її донька ОСОБА_3 та її онука ОСОБА_4 Посилаючись на те, що вона має намір продати вказану квартиру, однак відповідачі в добровільному порядку не бажають знятися з реєстраційного обліку, при цьому вони не користуються квартирою, проживають за іншою адресою, позивач просила позов задовольнити та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснювали, що вони не проживають у вказані квартирі з поважних причин, оскільки між ними та позивачем склалися неприязнені стосунки, та позивач створює їм нестерпні умови для проживання.

Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 3566, що було видане 09 січня 1998 року Знам'янським відділком Одеської залізниці є власником квартири № 1а, що знаходиться по вулиці Жовтневої революції в будинку № 249 в місті Вознесенську Вознесенського району Миколаївської області. (а.с.7)

У вказані квартирі відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в квартирі, значаться зареєстрованими позивач та відповідачі ОСОБА_3 з 26.12.2000 року та ОСОБА_4 з 12.11.2002 року. (а.с.13-15).

Відповідно до Акту від 12 серпня 2015 року, який був складений комісією у складі депутата міської ради та сусідів відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані, але не проживають у квартирі з 17 березня 2010 року.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

За змістом ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2 ст.319 ЦК України).

За положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Для зняття осіб з реєстраційного обліку відповідному органу достатньо рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житлом чи виселення, що набрало законної сили, та є підставою для його виконання шляхом зняття з реєстрації такої особи.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням не заявлялися, в зв'язку з чим судом не встановлювався період не проживання відповідачів, а також наявність для не проживання поважних причин, суд вважає, що вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку є передчасними.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державної міграційної служби Миколаївської області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар