Справа № 2-1750/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

25 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко

за участю секретаря - О.С. Губерначук

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення не виплаченого страхового відшкодування заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та пені за прострочення,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача ПрАТ Українська охоронно-страхова компанія» страхове відшкодування в розмірі 9209,11 грн., пеню за несвоєчасне повернення страхового відшкодування 88,31 грн., 3% річних - 10,56 грн, а також проси стягнути з відповідача судовий збір - 243,60 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що 04.06.2014 року в м. Києві на бульварі Л. Українки, 7-а відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_3.

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Однак, оскільки відповідальність безпосереднього заподіювача шкоди була застрахована згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», 21.08.2014 року позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування та надано страховику необхідні для цього документи.

Відповідно до Повідомлення відповідача № 8439 від 24.09.2014 року про прийняте рішення по події, яка мала місце 04.06.2014 року, відповідачем було вирішено здійснити виплати страхового відшкодування заподіяно матеріальної шкоди у розмірі 9209,11 грн.

При цьому, позивач зазначив, що останній строк виплати страхового відшкодування сплинув, а грошові кошти перераховані так і не були.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, проте останній подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Крім того, представник позивача подав додаткові пояснення, в яких просив стягнути з відповідача судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 2436,00 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів врегульовані положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які по суті є організаційно-правовою формою гарантованого державою забезпечення права потерпілих осіб внаслідок дії (взаємодії) джерел підвищеної небезпеки на відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок пригоди.

Відповідно до ст. 22 цього закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 цього закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Судом встановлено, що 04.06.2014 року в м. Києві на бульварі Л. Українки, 7-а сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля марки «Hyundai HI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та належного позивачу автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_3. В результаті ДТП автомобіль позивач отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Та накладено накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

При цьому цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу перед третіми особами щодо автомобіля «Hyundai HI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі поліса №АС 5514042.

21.08.2014 року до страхової компанії надійшла заява від позивача про страхове відшкодування, яка є підставою для здійснення страхового відшкодування.

Згідно з п. 36.2. ст.36 цього закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Також згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Таким чином, враховуючи визнання відповідача страхового випадку та відсутності проведення перерахунку коштів, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити в розмірі 9209,11 грн. В частині вимог щодо стягнення 3% річних від простроченої суми боргу та пені відмовити.

Представник позивача також просив стягнути з відповідачів на користь позивача 2436,00 грн. витрат на правову допомогу, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до прибуткового касового ордеру від 01.12.2014 року позивачем сплачено 2436,00 грн. за надану правову допомогу згідно договору від 01.12.2014 року та додаткової угоди № 1 від 01.12.2014 року.

Відповідно до ч. 1. ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, також, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно п. 1 Додаткової угоди до Договору сторони прийшли до згоди, п. 4.1.1 договору викласти в наступній редакції: п. 4.1.1. За виконання обов'язків за п. 2.1.1. - 2.1.5. Договору повірений повинен виплатити довірителю гонорар у наступному розмірі 2436,00 гривень, не пізніше двадцяти днів з моменту підписання цього договору, готівковими засобами платежу.

Так, аналізуючи дану вимогу Договору про надання послуг адвоката, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення витрат на право допомогу підлягають задоволенню в сумі 1948,80 грн. Щодо суми зазначеної в розрахунках наданих представником позивача в розмірі 487,20 грн. вона задоволенню не підлягає, оскільки адвокат ОСОБА_4 участі в судовому процесі не брав.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 243,60 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 1948,80 грн.

Керуючись Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23, 192, 625 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення не виплаченого страхового відшкодування заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та пені за прострочення - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 9209,11 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1948,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідача, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Г.О. Козленко