Справа №718/1249/15-ц
Провадження №2/718/631/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення сум за договором та відшкодування втрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2000 року обслуговується в Кіцманському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», мав картковий рахунок для отримання заробітної плати. 30.05.2008 року уклав в цьому банку депозитний договір за № 14 приблизно на 3000 гривень, договір укладала та підписувала начальник відділення ОСОБА_3 Впродовж шести років він періодично вносив на депозитний рахунок певну суму коштів та при необхідності знімав, про що йому видавались розпорядження. У березні 2010 року він звернувся до начальника відділення, яка зменшила суму вкладу у гривнях по курсу євро та видала розпорядження на внесення на депозит 600 євро. У лютому 2014 року, продавши автомобіль, вніс на депозит виручені кошти в доларах США. 13.06.2014 року вніс на депозит 3990 доларів США. В середині серпня 2014 року кошти в сумі 13100 гривень були переведені з депозитного на картковий рахунок, і на депозитному рахунку залишилось 311 гривень, про що також було видано відповідне розпорядження. У листопаді 2014 року йому стало відомо, що начальник відділення ОСОБА_3 зникла і 21.11.2014 року він звернувся із заявою з проханням перевірити наявність коштів, на що 19.12.2014 року отримав відповідь, що дане питання потребує вивчення. 06.01.2015 року отримав іншу відповідь про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення. Дії банку вважає неправомірними, оскільки банк не виконав своїх зобовязань за договором банківського вкладу та відповідно до ст. 1172 ЦК України працівник банку повинен несе відповідальність. Просив стягнути з відповідача 311 гривень, 3990 доларів США, 748 євро. З підстав, передбачених ст.1061 ЦК України та згідно розмірів облікової ставки НБУ за відповідний період просив стягнути проценти за період з 14.06.2014 року по 03.06.2015 року у розмірі 319 гривень по депозиту у гривнях, 720,26 доларів США по депозиту у доларах США, 135 євро по депозиту у євро. Також відповідно до ст.625 ЦК України просив стягнути інфляційні втрати у розмірі 62,58 гривень по вкладу у гривнях, 87,88 доларів США по вкладу у доларах США, 16,47 євро по вкладу у євро, та 3% річних відповідно: 62,58 гривень, 87,88 доларів США, 16,47 євро.

В подальшому позивач подав заяву про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог, просив розірвати депозитний договір № 14 від 30.05.2008 року, укладений між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», та стягнути в більшому розмірі проценти, інфляційні втрати та 3% річних, обчислені станом на 11.09.2015 року, зокрема, проценти у розмірі 373 гривень по депозиту у гривнях, 1105,22 доларів США по депозиту у доларах США, 207,16 євро по депозиту у євро; інфляційні втрати у розмірі 151,19 гривень; 3% річних відповідно: 67,80 гривень, 126,03 доларів США, 23,44 євро.

Позивач підтримав змінені вимоги в повному обсязі, вказуючи також, що ним надані належні докази про укладення договору банківського вкладу та внесення коштів на депозитний рахунок банку. Договір він укладав 30.05.2008 року строком на один рік. По вкладу на суму 13 411 гривень кошти в сумі 13100 гривень ним були переведені на картковий рахунок, який був закритий у вересні 2014 року. Проценти та інфляційні втрати ним були обчислені з моменту неповернення йому коштів з 16.06.2014 року.

Представник відповідача позову не визнала, заперечуючи тим, що договір банківського вкладу відсутній, а надані позивачем розпорядження не є належними документами, що підтверджують внесення коштів на депозитний рахунок. Також не може мати місце одночасне застосування деліктних та зобовязальних правовідносин.

Як показала свідок ОСОБА_4, вона працює провідним економістом Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк». Всі договори укладає менеджер, а не начальник відділення банку, начальник лише підписує договори. Для укладення Договору банківського вкладу має бути відкритий депозитний, поточний чи інший рахунок для відповідної фізичної особи. Для внесення коштів на депозитний чи інший рахунок має бути подана заяву клієнтом, а після внесення коштів в касу банку видається квитанція. Для відкриття депозитного рахунку обовязково укладається Договір, який позивач не відкривав. Такого документа, як «розпорядження», в при здійсненні банківських операцій не використовується.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодксу).

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадно книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Статтею 6 Положення про Кіцманське відділення ПАТ "Укрсоцбанк", передбачено, що керівництво поточною діяльністю Відділення здійснює Начальник, який затверджує підписом документи фінансового характеру, розрахункового характеру, в тому числі договори, в межах наданих Банком лімітів, та відповідно до довіреності, наданої начальнику відділення.

Верховний суд України у постанові від 29.01.2014 року у справі № 6-149цс13 висловив наступну правову позицію: Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки. Покладення на особу передбаченої статтею 1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов'язань, зокрема статей 1058-1060 ЦК України.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року за № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п.2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

З огляду на викладене розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 13.06.2014 року за змістом та формою не відповідає вимогам, які передбачені пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174.

Згідно із п. 2.1 цього Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч.2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 вищезгаданого Положення).

Таким чином, відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Отже, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-17цс12.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року за № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції).

Договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції).

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

За змістом ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом не встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ "Укрсоцбанк" був укладений договір банківського вкладу.

Посилання у наданий позивачем розпорядженнях від 13.06.2014 року на наявність договору банківського вкладу № 14 від 30.05.2008 року не підтверджує наявність договірних відносин між сторонами.

Позивачем не надано суду належних доказів згідно вимог ст.59 ЦПК України та ст. 1059 ЦК України про внесення коштів до каси банку відповідно до наданих розпоряджень від 13.06.2014 року, що суперечить вимогам п. 2.10 гл. 2 розд. ІУ Інструкції НБУ від 01.06.2011 року з № 174 «Про ведення касових операцій банками України».

Таким чином, суд приходить до висновку про недодержання письмової форми договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги , які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, тому норма ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначено договором у гривні.

Разом з тим, що за відсутності підстав для задоволення вимог про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів, відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення процентів, інфляційних втрат та 3% річних.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 3, 19 Конституції України, ст.ст. 203, 207, 625, 633, 638, 1058, 1059, 1068 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: