Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у. № 2-1900/11 Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
№ провадження
22-ц/778/6001/15 Суддя-доповідач: Боєва В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Кримської О.М., Коваленко А.І.,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2013 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходилась справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2011 року було вжито заходи забезпечення позову. Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_4, який мешкає в АДРЕСА_1 на праві власності, а саме - на квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 222807,44 грн., в тому числі суму основного боргу в розмірі 216000 грн. , 1099 грн. 44 коп. - 3% річних, 3888,00 грн. - індекс інфляції, а також судові витрати в сумі 1820 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 267463,46 грн., в тому числі 230000 грн. суму основного боргу, 32170,39 грн. - індекс інфляції, 3473,07 грн. - 3% річних, а також судові витрати в сумі 1820 грн.

У грудні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову - оскільки заарештована квартира є предметом іпотеки, іпотечний договір укладено раніше - 07.04.2008 року, а банк є переважним кредитором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2013 року ухвала від 11.04.2011 року скасована, знято арешт з майна, яке належить ОСОБА_4 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 на праві власності, а саме - на квартиру АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Пунктом 3) статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановивши 17.12.2013 року ухвалу про скасування ухвали від 11.04.2011 року та знявши арешт з майна боржника - ОСОБА_4 - з квартири АДРЕСА_2, суд першої інстанції, посилаючись на положення статті 3 Закону України «Про іпотеку» та 54 Закону України «Про виконавче провадження», виходив з того, що наявність арешту на квартиру перешкоджає зверненню стягнення на іпотечне майно, яким є спірна квартира, порушуючи права іпотекодержателя - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», який є переважним кредитором.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 полягають в тому, що питання про зняття арешту з квартири, яка належить боржнику ОСОБА_4 розглянуто судом за його відсутності, він навіть не отримував повістку у судове засідання, призначене на 17.12.2013 року. Узнав про наявність такої ухвали в ході виконання судового рішення. Цією ухвалою порушено його права як стягувача, оскільки натепер неможливо стягнути кошти, присуджені на його користь за рахунок вищевказаної квартири.

Ці доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Згідно частини 5 статті 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

В матеріалах є лише копія повістки про виклик до суду (на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_4, ПАТ Райффайзен Банк Аваль») від 16.12.2013 р., в якій вказано, що Ленінський районний суд м. Запоріжжя викликає вказаних учасників судового процесу у судове засідання на 09-00 годину 17 грудня 2013 року у справі про скасування заходів забезпечення позову - тобто, на наступний день, без врахування поштового обігу (а. с. 167).

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази щодо дійсного направлення вказаної повістки поштовим відправленням або кур'єрською службою на адресу учасників судового процесу, як і відсутні будь-які докази щодо отримання ними цієї повістки.

З журналу судового засідання та зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що питання щодо скасування заходів забезпечення позову було розглянуто судом без участі позивача та відповідача - та за відсутності повідомлення про отримання ними судової повістки (а. с. 168-169).

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2013 року скасувати. Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: