Номер провадження: 22-ц/785/439/15
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції та Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок затримання повернення коштів, за апеляційними скаргами ОСОБА_2, представника Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції - Омельченко А.В., представника Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області Костюк М.А. на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року,-

встановила :

До Київського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 із позовними вимогами про стягнення на його користь з Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції за рахунок коштів державного бюджету України матеріальну шкоду у розмірі 15029,76 грн. в наслідок інфляційних витрат та 15029,76 грн. в наслідок неправомірного користування грошима у вигляді 3% річних, а також моральну шкоду у розмірі 45000 гривень.

Відповідно до уточненої позовної заяви, розмір стягнень залишився без змін, позивач вважав, що проведенням 04.05.2012 року прилюдних торгів з реалізації арештованого майна належного ОСОБА_5, а саме лота №8 - двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, в ході яких, ОСОБА_2 сплатив за придбання вищенаведеної квартири на рахунок першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції 250496,72, які були визнанні недійсними рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року, та не поверненням сплачених коштів до 07.05.2014 року, йому були спричинені: матеріальна шкода внаслідок інфляційних втрат у розмірі 15029,76 грн., матеріальна шкода внаслідок неправомірного користування грошима - три проценти річних, що складає 15029,76 грн., та моральна шкода у сумі 45000 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 13.11.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 з Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції за рахунок коштів державного бюджету матеріальну шкоду у розмірі 18795 гривень 72 копійки та моральну шкоду у розмірі 1000 гривні. В іншої частині позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено. Визначено порядок виконання рішення та вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права, просить рішення змінити в частині стягнення моральної шкоди, стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 45000 грн. В іншій частині рішення не оскаржував.

Також подали апеляційні скарги представники відповідачів, в яких з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права, просили рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційні скарги Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції та Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області підлягають частковому задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того що, вважав правомірним утримання коштів позивача, в період з 04.05.2012 року (проведення прилюдних торгів) по 27.12.2013 року (поновлення виконавчого провадження), а тому дійшов висновку, що за вказаний період стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити.

В цій частині рішення не оскаржено, а тому відповідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що зобов'язання повернути кошти, отримані в результаті сплати позивачем вартості квартири на прилюдних торгах 04.05.2012 року у розмірі 250496,72 грн, виникли у відповідача з моменту поновлення виконавчого провадження 27.12.2013 року до моменту фактичного отримання коштів позивачем 07.05.2014 року, з урахуванням індексу інфляції - 1,064, останньому було заподіяні збитки на суму 16078 грн ( сума боргу 250496,72 помножити на 1, 064 та мінус сума повернутого боргу), які підлягають стягненню з відділу ДВС, незалежно від їх вини.

За прострочення грошового зобов'язання в період часу з 27.12.2013 року по 07.05.2014 року відділ ДВС також повинен сплатити три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2717,72 грн.

При цьому застосував ст.ст. 216, 509, 625, 1166 ЦК України.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на примусовому виконанні у першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ( далі відділ ДВС) знаходився виконавчий лист № 2-7846/10, виданий Приморським районним судом м. Одеса від 12.04.2011 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії ВАТ "Державний ощадний банк України" 920058,81 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. (ВП № 27067858).

04.05.2012 ПП "НИВА-В.Ш." проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_5. Переможцем зазначених прилюдних торгів став ОСОБА_2, який запропонував за вказану квартиру 263653,00 грн, та вказана сума були перерахована на депозитний рахунок.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2012 у справі № 1512/8397/2012 за позовом ОСОБА_5 до першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ПП "Нива - В.Ш." Філія 16, третя особа - ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного виконавця, про визнання прилюдних торгів , протоколу недійсними та повернення сторін до первісного стану, заборонено першому Київському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції видавати Акт про проведення торгів щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зупинено виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду від 08.12.2010 по цивільній справі № 2-7846/10 про стягнення з ОСОБА_5 на користь відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованості за кредитним договором у розмірі 920058,81 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн., що знаходиться на виконанні в першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Заборонено КП "ОМБТІ та РОН" виготовляти технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та видати будь-якій особі свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. Заборонено відчуження у будь-який спосіб наступного майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1.

05.07.2012 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-7846/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 12.04.2011.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 визнано дії державного виконавця щодо підготовки та проведення прилюдних торгів незаконними. Визнано прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, результати яких оформлені протоколом № 1612156-8 від 04.05.2012 - недійсними. Визнано звіт по оцінці нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, проведений 26.10.2011 оцінювачем ТОВ "Росла" ОСОБА_7 - недійсним. Скасовано акт № 1612156-8 про виконання робіт по реалізації предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.10.2013 апеляційні скарги першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приватного підприємства "Нива - В.Ш." Філія 16, ПАТ "Державний ощадний банк України" задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 в частині визнання недійсним звіту по оцінці нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, належній ОСОБА_5, складеному 26.10.2011 оцінювачем ТОВ "Росла" ОСОБА_7 - скасовано. У задоволенні позову в зазначеній частині ОСОБА_5 відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

22.11.2013 ОСОБА_2 звернувся до першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - відділ ДВС) з заявою про повернення коштів, сплачених на прилюдних торгах за квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2013 було скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2012 в частині щодо зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення суду від 08.12.2010 по цивільній справі № 2-7846/10 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" заборгованості за кредитним договором у розмірі 920058,81 грн та судових витрат у розмірі 1829 грн., що знаходиться на виконанні першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

На підставі вищезазначеної ухвали Київського районного суду м. Одеси 27.12.2013 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 27067858.

20.01.2014 року на адресу відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_2 з повідомленням про уточнені банківські реквізити для повернення йому коштів, сплачених на прилюдних торгах за квартиру АДРЕСА_1.

21.01.2014 державним виконавцем відділу ДВС винесено розпорядження про повернення грошових коштів у сумі 250496,75 грн ОСОБА_2. Кошти були повернені позивачу 07.05.2014 року.

Із встановленого вбачається, що не правомірність дій Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції та Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, щодо не перерахування коштів у період з 27.12.2013 по 04.5.2014 року, не була предметом розгляду та судом не встановлена.

Таким чином, оскільки наявність незаконних рішень відповідачів у період з 27.12.2013 по 07.05.2014 року, не встановлено, то ст.ст. 1166, 1173 ЦК України, ст. 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" в даному випадку застосовні бути не можуть.

Крім того, не підлягають застосуванню ст. 625 ЦК України, оскільки вона регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. ст. 11, 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд в межах своїх повноважень приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню та ухвалення в цій частині нового.

У задоволенні позову про стягнення з Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 18795 грн. 72 коп. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн., як похідної вимоги, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційні скарги представника Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції - Омельченко А.В., представника Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області Костюк М.А. - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року в частині стягнення з Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції за рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 18795 грн. 72 коп. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн., стягнення на користь ОСОБА_2 провести шляхом списання коштів Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмо для забезпечення виконання рішень суду, скасувати та в цій частині ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді К.П.Мартинова

О.В.Оверіна