УХВАЛА

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Попович О.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до укладеного договору №CSXRRX05420282 від 6 березня 2007 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2 417, 82 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 26 березня 2014 року у неї виникла заборгованість у розмірі 41 566, 57 грн.

Оскільки рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2008 року було стягнуто з ОСОБА_3 суму заборгованості за даним договором у розмірі 4 424, 47 грн., позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути заборгованість у розмірі 39 499, 21 грн., що складається з заборгованості по відсоткам, комісії, пені та штрафів.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 39 499, 21 грн., а саме: 8 570, 24 грн. - заборгованість по відсотках; 696, 36 грн. - заборгованість по комісії; 28 970, 86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 857, 10 грн. - штраф (процентна складова).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 6 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір №CSXRRX05420282, який складається із заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до умов кредитного договору відповідачці був наданий строковий кредит у розмірі 2 417 грн. 82 коп. із сплатою відсотків за його користування у розмірі 12, 00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення - 6 березня 2009 року.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2008 року стягнуто з ОСОБА_3. на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 4 424 грн. 47 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банк звернувся із позовом з пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачкою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що кредитна заборгованість, яка виникла з вини відповідачки, підлягає стягненню у межах п'ятирічного строку позовної давності, встановленого п. 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Ухвалене рішення суд апеляційної інстанції обґрунтовував тим, що рішення суду, яким уже стягнуто борг за кредитним договором, не виконано, правовідносини по кредитному договору не припинені, позивачем правомірно здійснювалось нарахування заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штрафи.

Проте погодитися з висновком апеляційного суду не можна.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов в межах п'ятирічного строку позовної давності, , не звернув увагу на те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту саме в редакції, що долучена до позовної заяви, відповідачем вони не підписувались, відмітка про те, що відповідач з ними ознайомлений, на копії таких Умов відсутня.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-240цс14, що в силу вимог

ст. 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2911/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім того, апеляційний суд вважав, що ОСОБА_3 повинна здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, початок позовної давності слід обчислювати по кожному платежу, 24 червня 2011 року, 31 серпня 2011 року, 9 липня 2012 року відбулося списання коштів у погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1095,36 грн., яку банк здійснив на підставі п.3.2.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що свідчить про переривання строку позовної давності.

Проте суд не перевірив чи діяли при підписані сторонами кредитного договору Умови надання споживчого кредиту саме в редакції, що долучена до позовної заяви, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору з огляду на те, що відповідачем вони не підписувались, відмітка про те, що відповідач з ними ознайомлений на копії таких Умов відсутня.

Навіть копія кредитного договору, яка приєднана до матеріалів справи, не читається, встановити умови укладення кредитного договору, укладеного сторонами, з цієї копії неможливо.

Таким чином, враховуючи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення апеляційного суду потрібно скасувати, а справу направити на новий розгляд до цього суду, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

О.В. Попович

О.М. Ситнік