У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Вищого професійного училища № 8 м. Стрия про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1 вересня 1980 року він працював у відповідача на посаді майстра виробничого навчання.

На підставі наказу від 31 жовтня 2014 року № 52-к його було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України, за вчинення аморального поступку, не сумісного з продовженням роботи.

Вважаючи своє звільнення незаконним, уточнивши позовні вимоги, позивач просив поновити його на посаді майстра виробничого навчання у Вищому професійному училищі № 8 та стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 7 390 грн 05 коп.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_4, виходячи із того, що звільнення останнього проведено на законній підставі - за вчинення ним аморального проступку, який є несумісним з продовженням педагогічної роботи. До того з відповідачем було дотримано порядок звільнення, зокрема, профспілковий комітет вільної профспілки працівників та учнів ВПУ № 8 м. Стрия від 29 жовтня 2014 року одностайно надав згоду на звільнення ОСОБА_4 за п. 3 ст.41 КЗпП України.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність висновків судів не спростовують, і, не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: