У Х В А Л А
29 жовтня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Осаулов А.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІТ ПРОДАКШН», треті особи Городнянський районний військовий комісаріат, Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської у м. Києві районної державної адміністрації про зобов`язання виплатити середній заробіток, компенсацію за невикористані щорічні відпустки, середній заробіток за весь час затримки розрахунку, -
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІТ ПРОДАКШН», треті особи Городнянський районний військовий комісаріат, Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської у м. Києві районної державної адміністрації про зобов`язання виплатити середній заробіток, компенсацію за невикористані щорічні відпустки, середній заробіток за весь час затримки розрахунку.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення саме до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаною позовною заявою є те, що юридичною адресою відповідача є: м. Київ, вул. Пестеля, 11.
Разом з тим, згідно із ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходження.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються, зокрема, до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно юридичної особи визначається відповідно до положень статті 93 ЦК.
Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Проте, позивач, звертаючись з вказаним позовом до суду, зазначив, що відповідач фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва.
Враховуючи все вище викладене, а також ту обставину, що будь-яких обґрунтувань щодо звернення з позовною заявою саме до Шевченківського районного суду м. Києва позивачем не надано, а зазначення юридичної адреси відповідача в розумінні положень ст. 93 ЦК України та ч. 2 ст. 109 ЦПК України, не є підставою звернення до суду за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІТ ПРОДАКШН», треті особи Городнянський районний військовий комісаріат, Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської у м. Києві районної державної адміністрації про зобов`язання виплатити середній заробіток, компенсацію за невикористані щорічні відпустки, середній заробіток за весь час затримки розрахунку, не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 109, 121, 209, 210 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІТ ПРОДАКШН», треті особи Городнянський районний військовий комісаріат, Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської у м. Києві районної державної адміністрації про зобов`язання виплатити середній заробіток, компенсацію за невикористані щорічні відпустки, середній заробіток за весь час затримки розрахунку, - повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами для подачі до належного суду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: