Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - Ужгородський міський відділ ГУ ДМС у З/о про визнання такими, що втратили право на користування квартирою та зняття з реєстраціного обліку , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Свій позов позивач мотивувала тим, що 9 грудня 2000 р. вона отримала в дар квартиру в АДРЕСА_1 від ОСОБА_2, який разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований в вказаній квартирі до вчинення договору дарування.

Після вчинення договору дарування відповідачі переїхали прожива в інше місце, але й надалі залишилися зареєстровані на проживання в квартирі, таким чином вони не проживають в квартирі по АДРЕСА_1 більше 13 років.Після укладення договору дарування ОСОБА_2 на ім"я позивачки , ним та іншими відповідачами ніякого договору на користування житлом укладено не було.

Оскільки у квартирі, яка належить позивачці зареєстровані відповідачі, - це суттєво утруднює право власника у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто обмежує її реалізувати свої права власника в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд такий задовільнити.

Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися , не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідачів третьої особи, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Так, суд заслухавши думку позивача, яка погодилася на розгляд справи у відсутності відповідача та представника третьої особи з винесенням заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 9 грудня 2000 р. вона отримала в дар квартиру в АДРЕСА_1 від ОСОБА_2, який разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований в вказаній квартирі до вчинення договору дарування.

Після вчинення договору дарування відповідачі переїхали прожива в інше місце, але й надалі залишилися зареєстровані на проживання в квартирі, таким чином вони не проживають в квартирі по АДРЕСА_1 більше 13 років.Після укладення договору дарування ОСОБА_2 на ім"я позивачки , ним та іншими відповідачами ніякого договору на користування житлом укладено не було.

Оскільки у квартирі, яка належить позивачці зареєстровані відповідачі, - це суттєво утруднює право власника у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто обмежує її реалізувати свої права власника в повному обсязі.

Згідно вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.І. ст..317 ЦК України а належать права володіння, користування та розпоряджання майном.

Згідно вимог ч.І ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджється своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.І ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право члена сім"ї власника жилого будинку, який не є співвласником на користування цим будинком відповідно до ст.. 156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку.

Відповідач по справі не є членом сімї власника будинку і не перебуває з власником будинку у сімейних відносинах.

Відповідно до ст..383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для влсного прживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.І ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрло законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання осби безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти відповідача з реєстрації місця проживання можна лише за умови втраи ним права користування цим житлом чи у зв'язку з його виселенням (добровільно чи у примусовому порядку).

Відповідно до вимог ч.І СТ.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 164, 209, 212, 214, 215, 218, 226, 228 ЦПК України, суд, -

Рішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - Ужгородський міський відділ ГУ ДМС у З/о про визнання такими, що втратили право на користування квартирою та зняття з реєстраціного обліку - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 1948 р.н., ОСОБА_3 1980 р.н., ОСОБА_4 1979 р.н. та ОСОБА_5 1952 р.н. такими, що втратили право користування квартирою в АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку проживання у вказаній квартирі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.