АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Качана В.Я., Саліхова В.В.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

встановила:

у жовтні 2014р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 30 000 євро за договором строкового вкладу та 1650 євро процентів за користування депозитом.

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначав, що 12 вересня 2013р. уклав з відповідачем договір № 142049 банківського строкового вкладу «Прибутковий», за яким розмістив на депозитному рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 30 000 євро на строк 370 календарних днів з датою повернення 17 вересня 2014р. та сплатою процентів за користування депозитом 5,50% річних.

Позивач стверджував, що 30 вересня 2014р. звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти та відсотки, однак 2 жовтня 2014р. отримав повідомлення про відсутність грошових коштів у банку.

Заочним рішенням суду від 24 листопада 2014р. позов задоволено.

Ухвалою суду від 11 березня 2015р. заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, неврахування тієї обставини, що з доходів у вигляді процентів з особи стягуються податки, тому на рахунку позивача обліковується інша сума, ніж стягнута судом. Також апелянт стверджує, що позивачем не було надано доказів звернення до банку із заявою про повернення банківського вкладу.

Крім того, апелянт зазначає, що судом порушені норми процесуального права, так як до участі у справі у якості третіх осіб не були притягнені Міністерство фінансів України та Національний банк України, інтереси яких зачіпаються даним позовом, хоча про це було заявлено відповідне клопотання під час розгляду справи судом.

Позивач, будучи належним чином повідомленим через свого представника про день та

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/9085/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
час розгляду апеляційної скарги (с.с.109), у судове засідання не з'явився, клопотання про

перенесення судового розгляду не подав, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України

- 2 -

колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 12 вересня 2013р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1 був укладений договір банківського строкового вкладу «Прибутковий» № 142049, відповідно до якого вкладник розміщує у банку вільні грошові кошти у сумі 30 000 євро на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 строком на 370 днів з поверненням депозиту 17 вересня 2014р. та виплатою процентів за користування депозитом у розмірі 5,50% річних.

Згідно квитанції № 14753542 від 12 вересня 2013р. позивач виконав свої зобов'язання за договором, внісши у банк 30 000 євро.

30 вересня 2014р. позивач звернувся до банку із заявою про повернення грошових коштів у сумі 30 000 євро та 5,5% річних.

Листом від 2 жовтня 2014р. банк повідомив позивача про недостатність коштів у банку для виконання зобов'язань перед клієнтами банку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем умови укладеного з позивачем договору у добровільному порядку не виконані.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначено, що за договоромбанківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладуукладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Таким чином, банк зобов'язаний повернути вклад та проценти за вимогу вкладника або закінчення дії договору.

Відповідно до п. 3.4. договору банківського строкового вкладу від 12 вересня 2013р. банк зобов'язався після закінчення строку, на який був залучений депозит, повернути вкладнику суму депозиту та нараховані проценти згідно умов цього договору.

Пунктом 5.1. договору банківського строкового вкладу визначено, що банк повертає вкладнику суму депозиту та нараховані проценти після закінчення строку, на який був залучений депозит, шляхом зарахування на поточний/поточний картковий рахунок вкладника № НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «АКБ «Київ», в день повернення депозиту, вказаного в п. 1.2. розділу I цього договору (17 вересня 2014р.). Якщо цей день припадає на вихідний або неробочий день, повернення проводиться на наступний робочий день.

12 вересня 2013р. між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1 був укладений договір № ID8124607, відповідно до якого банк зобов'язався для зберігання грошових коштів (в національній валюті України та/або в іноземних валютах) та надання послуг з розрахунково-касового обслуговування відкрити клієнту поточний рахунок для зарахування сум вкладу та нарахованих процентів, а саме: НОМЕР_2.

Судом встановлено і відповідачем не спростовано, що банком не виконані зобов'язання за договором банківського строкового вкладу і після 17 вересня 2014р. депозитний вклад у сумі 30 000євро та проценти за користування депозитом на рахунок позивача перераховані не були, тобто відповідачем не повернені, а відтак, суд прийшов до

- 3 -

правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів невиконання банком своїх зобов'язань по поверненню депозитного вкладу та процентів, а також звернення позивача до банку із заявою про повернення грошових коштів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки умовами договору банківського строкового вкладу не передбачено, що депозитний вклад та проценти за користування депозитом повертаються банком тільки на підставі заяви вкладника. Відповідно до умов зазначеного договору після закінчення строку депозиту, банк зобов'язаний повернути депозит та сплатити проценти, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

При цьому, апелянтом ні суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги не було надано доказів виконання зобов'язань за договором та повернення позивачу грошових коштів.

Крім того, позивачем надана суду копія заяви від 30 вересня 2014р., з якою позивач звертався до банку, із проханням повернути грошові кошти, яка в цей же день була отримана банком, а також відповідь банку від 2 жовтня 2014р. про недостатність грошових коштів у банку (с.с.8,9).

Колегія суддів вважає, що надані позивачем докази відповідачем спростовані не були, тому підстав вважати їх неналежними або недостатніми для задоволення позовних вимог суд першої інстанції не мав.

Твердження апелянта про порушення судом норм процесуального права, так як не було розглянуто його клопотання про залучення до справи третіх осіб - Міністерства фінансів України та Національного банку України, не відповідають матеріалам справи, оскільки відповідно до журналу судового засідання від 24 листопада 2014р. дане клопотання було розглянуто судом і у його задоволенні було відмовлено.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено належних доводів у підтвердження того, що даним рішенням суду зачіпаються права та інтереси вказаних установ, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у притягненні їх до участі у справі.

Посилання апелянта на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015р. № 61 передбачено перехід зобов'язань ПАТ «АКБ «Київ» до АБ «Укргазбанк», а 24 лютого 2015р. постановою правління Національного банку України ПАТ «АКБ «Київ» було визнано неплатоспроможним банком, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 24 лютого 2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію у банку, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як вказані події відбулися після ухвалення судового рішення і не були відомі суду на час розгляду справи і відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не можуть враховуватися апеляційним судом.

Разом з тим, обґрунтованим є посилання апелянта на неврахування судом положень ст. 170 Податкового кодексу України, відповідно до якого оподаткуванню підлягають проценти за вкладами (стаття 170.4.1.), а податковим агентом виступають банки.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за депозитним вкладом до 1636,25 євро.

В іншій частині рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним встановленням обставин справи, тому підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» задовольнити частково.

- 4 -

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014р. змінити, зменшивши розмір процентів, який підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на користь ОСОБА_1 до 1636,25 євро.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: