У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Коротуна В.М., Маляренка А.В.,Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі − ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду із позовом, у якому просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 перед банком за кредитним договором від 26 серпня 2008 року № 2351-ЧД в загальній сумі 4 297 288 грн 89 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на зазначене майно за позивачем за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, та виселити з даного домоволодіння осіб, які там зареєстровані та проживають, - ОСОБА_8 та ОСОБА_9

На обґрунтування позовних вимог зазначило, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2013 року в рахунок погашення кредитної заборгованості перед банком за кредитним договором від 26 серпня 2008 року № 2361-ЧД звернуто стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння ОСОБА_7, та застосовано спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу, однак позивач вважає, що рішення суду в цій частині не виконане, заборгованість відповідача не погашена та продовжує збільшуватись, а тому є підстави для звернення із цим позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за банком. Крім того, проживання сторонніх осіб у даному домоволодінні чинить перешкоди у можливості реалізувати банку іпотечне майно чи вільно ним розпоряджатися, що, на думку позивача, є підставою для виселення цих осіб.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 31 березня 2015 року позов частково задоволено, виселено з домоволодіння по АДРЕСА_1 осіб, які там зареєстровані та фактично проживають, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На зазначене рішення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді апеляційного суду Черкаської області від 29 квітня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» залишено без руху та заявнику надано строк протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали суду для оплати судового збору в розмірі 1 827 грн 00 коп.

Копію зазначеної ухвали ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» отримало 07 травня 2015 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання ухвали 29 квітня 2015 року заявником надано платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 121 грн 80 коп. і заяву від 13 травня 2015 року із проханням відкрити провадження у справі з поясненням щодо розміру судового збору.

Ухвалою судді апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку із невиконанням останнім вимог ухвали щодо усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st297> до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи несплату судового збору, ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» зазначило, що відповідно ч. 2 ст. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо).

Однак із позовної заяви вбачається, що ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» звернулося до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність предмета іпотеки, а тому така вимога не може вважатися вимогою немайнового характеру.

Отже, залишаючи апеляційну скаргу без руху, а потім визнаючи її неподаною, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що заявнику при зверненні з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в цій справі необхідно було сплатити судовий збір. Оскільки вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху заявником не були виконані, то апеляційний суд обґрунтовано визнав апеляційну скаргу неподаною та повернув її.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st342>, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 342 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st342>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак