Справа № 203/5141/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.

при секретарі: Величко О.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди (а.с.1-2).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилався на те, що він з 08.09.2009 року працює Територіальному центрі соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська на посаді сторожа, проте час роботи зазначений у посадовій інструкції графік чергувань не відповідає журналу обліку робочого часу, в результаті чого позивач працює кожний місяць більше понаднормових годин в нічний час, але відповідач не виплачує заробітну плату з врахуванням цих обставин, порушує права позивача, тому позивач просив суд стягнути з Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська на його користь заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2012 року по серпень 2015 року в розмірі 18 000 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.(а.с. 80-81)

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає їх незаконними та не підтвердженими доказами, а тому просила відмовити у їх задоволенні(а.с.102, 117-118)

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що 08.09.2009 року ОСОБА_3 був прийнятий на посаду сторожа Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська, що підтверджується трудовою книжкою, долученою до матеріалів справи в копії, та копією наказу (а.с.5,103)

Встановлено, що згідно посадової інструкції сторожа за 2012 рік режим роботи сторожа: в робочі дні з 17-00 год. до 07-00 год., в пятницю з 15-45 до 07-00 год., в передсвяткові дні з 15-00, в вихідні і святкові дні цілодобово з 07-00 до 07-00 год.; згідно посадової інструкції сторожа за 2015 рік режим роботи сторожа: з 08-00 год. ранку до 08-00 год. наступного дня, доба через три (а.с.6-8,97-99)

Також встановлено, що згідно табелів обліку робочого часу, а саме підсумовуючої колонки «відпрацьовано годин» з вересня 2012 року по серпень 2015 року, позивач відпрацював стільки годин: вересень 2012 року - 160 год., жовтень 2012 року 184 год., листопад 2012 року 176 год., грудень 2012 року 144 год., січень 2013 року 168 год., лютий 2013 року 160 год., березень 2013 року 159 год., квітень 2013 року 175 год., травень 2013 року 144 год., липень 2013 року 139 год., серпень 2013 року 167 год., вересень 2013 року 168 год., жовтень 2013 року 184 год., листопад 2013 року 168 год., грудень 2013 року 175 год., січень 2014 року 167 год., лютий 2014 року 160 год., березень 2014 року 159 год., квітень 2014 року 167 год., травень 2014 року 151 год., червень 2014 року 17 год., липень 2014 року 184 год., серпень 2014 року 66 год., вересень 2014 року 24 год., жовтень 2014 року 184 год., листопад 2014 року 160 год., грудень 2014 року 183 год., січень 2015 року 151год., лютий 2015 року 168 год., березень 2015 року 168 год., квітень 2015 року 167 год., травень 2015 року 143 год., червень 2015 року 160 год., липень 2015 року 21год., серпень 2015 року 160 год., що підтверджується копіями табелів обліку робочого часу (а.с.119-147)

Крім того, встановлено, що згідно того ж табелю обліку робочого часу, але згідно колонок обліку робочого часу по дням з вересня 2012 року по серпень 2015 року, позивач відпрацював стільки годин: вересень 2012 року - 186 год., жовтень 2012 року 168 год., листопад 2012 року 177 год., грудень 2012 року 138 год., січень 2013 року 184 год., лютий 2013 року 162 год., березень 2013 року 185 год., квітень 2013 року 191 год., травень 2013 року 202 год., липень 2013 року 123 год., серпень 2013 року 194 год., вересень 2013 року 159 год., жовтень 2013 року 184 год., листопад 2013 року 177 год., грудень 2013 року 177 год., січень 2014 року 197 год., лютий 2014 року 153 год., березень 2014 року 180 год., квітень 2014 року 160 год., травень 2014 року 197 год., червень 2014 року 24 год., липень 2014 року 170 год., серпень 2014 року 66 год., вересень 2014 року 24 год., жовтень 2014 року 170 год., листопад 2014 року 170 год., грудень 2014 року 177 год., січень 2015 року 170 год., лютий 2015 року 163 год., березень 2015 року 177 год., квітень 2015 року 170 год., травень 2015 року 180 год., червень 2015 року 180 год., липень 2015 року 21 год., серпень 2015 року 179 год., що підтверджується копіями табелів обліку робочого часу (а.с.119-147)

Судом встановлено, що згідно журналу обліку робочого часу та графіків роботи сторожів ОСОБА_1 фактично працював: вересень 2012 року - 187 год., жовтень 2012 року 169 год., листопад 2012 року 178 год., грудень 2012 року 186 год., січень 2013 року 236 год., лютий 2013 року 160 год., березень 2013 року 179год., квітень 2013 року 174 год., травень 2013 року 193 год., липень 2013 року 133 год., серпень 2013 року 190 год., вересень 2013 року 164 год., жовтень 2013 року 182 год., листопад 2013 року 172 год., грудень 2013 року 171 год., січень 2014 року 200 год., лютий 2014 року 154 год., березень 2014 року 191 год., квітень 2014 року 161 год., травень 2014 року 197 год., червень 2014 року 24 год., липень 2014 року 194 год., серпень 2014 року 80 год., вересень 2014 року 172 год., жовтень 2014 року 179 год., листопад 2014 року 170 год., грудень 2014 року 162 год., січень 2015 року 172 год., лютий 2015 року 174 год., березень 2015 року 179 год., квітень 2015 року 171 год., травень 2015 року 171 год., червень 2015 року 181 год., липень 2015 року 21 год., серпень 2015 року 179 год., що підтверджується копією журналу, графіків та поясненнями позивача(а.с.9-75)

У судовому засіданні встановлено, що середня заробітна плата ОСОБА_1 за 2012 рік становила 1312,33 грн., за 2013 рік - 1452,48 грн., за 2014 рік 1 569,89 грн., за 2015 рік - 2010,53 грн., що підтверджується копіями довідок про доходи та копіями штатного розпису(а.с.93-96,107-116)

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Конституцією України, нормами КЗпП України, Законом України «Про оплату праці».

Конституцією України у статті 43 гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 50 КЗпП нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Згідно ст.. 51 КЗпП для працівників установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п'ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 і 51).

Відповідно до ст..57 КЗпП час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Стаття 62 Кодексу передбачає, що надурочні роботи, як правило, не допускаються. Надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня (статті 52, 53 і 61). Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині третій цієї статті. Власник або уповноважений ним орган може застосовувати надурочні роботи тільки у таких виняткових випадках.

Відповідно до ст.. 65 Кодексу передбачено, що надурочні роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік. Власник або уповноважений ним орган повинен вести облік надурочних робіт кожного працівника.

Згідно ст. 106 КЗпП за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті . Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Статтею 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, чому повною мірою кореспондують положення ст.ст. 21, 22, 24 розділу VI «Права працівника на оплату праці та їх захист» Закону України «Про оплату праці», який є спеціальним для даних правовідносин.

Статтею 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» передбачено встановлення взаємних зобовязань сторін щодо регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, зокрема режиму роботи, тривалості робочого часу й відпочинку в колективному договорі.

Відповідно до ст. 7 Закону про колективні договори, взаємні зобовязання між роботодавцями і працівниками щодо режиму роботи, тривалості робочого часу та відпочинку встановлюються у колективному договорі.2 Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, що їх затверджують трудові колективи за поданням власника або уповноваженого ним органу (ст. 142 КЗпП), чи графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган (ст. 52 КЗпП)

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача до відповідача суд виходить з того, що всі надані суду докази: табель обліку робочого часу, графіки виходу на роботу, журнал виходу на роботу Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська суперечать один одному.

Суд критично оцінює дані зазначені в Табелі обліку робочого часу, а бере за основу докази на підтвердження фактично відпрацьованого часу позивачем, які перевищують нормальну тривалість робочого часу працівника, а саме 40 годин на тиждень (приблизно 160 годин на місяць)

Так, суд аналізуючи данні в вищезазначених документах, умови Колективного договору Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська та правила внутрішнього розпорядку приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_1 працював надурочний час за період з вересня 2012 по серпень 2015 років, а саме у 2012 році - 80 годин, у 2013 році 221 год., у 2014 році 186 год., у 2015 році 107 год.

Визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі суд вирахував годинну оплату в чому виходив з розміру середньомісячної заробітної плати позивача та нормальної тривалості роботи 160 годин в місяць. Тому заборгованість складає за 2012 рік: 80 год. Х 8,20 грн./ год. (середньомісячна заробітна плата 1312,33 грн. / 160 годин) = 656 грн. За 2013 рік : 221 год. Х 9,07 грн. / год. (середньомісячна заробітна плата 1452,48 грн. / 160 годин) = 2004, 47 грн. За 2014 рік: 186 год. Х 9,81 грн./ год. (середньомісячна заробітна плата 1 569,89грн. / 160 годин) = 1824,66 грн. За 2015 рік: 107 год. Х 12,56 грн./год (середньомісячна заробітна плата 2 010,53 грн. / 160 годин) = 1 343, 92 грн.

Отже, за період з вересня 2012 по серпень 2015 років позивачу не було оплачено заробітну плату за надурочну роботу у розмірі 5829,05 грн., яка повинна бути компенсована у подвійному розмірі, а саме: 5829,05 грн. Х 2 = 11 658,10 грн.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення на його користь зазначеної заробітної плати з врахуванням роботи у нічний час, то суд вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими доказами.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то встановивши наявність порушення конституційного права позивача на оплату праці, кошти якого є основним джерелом існування для нього, суд, враховуючи положення ст.237-1 КЗпП України та беручи до уваги тривалість такого порушення, що становило три роки, дійшов висновку, що останнє безумовно спричиняло порушення нормальних життєвих звязків позивача, чим позивачу спричинено моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі співмірному до заподіяної шкоди та достатньому для відновлення порушених життєвих звязків позивача, що за внутрішнім переконанням суду становитиме 500 грн.

За правилами ст.88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат у справі, від сплати яких позивач звільнена, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн. (243,60 грн. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, та 243,60 грн. за майнову вимогу у мінімальному розмірі)

Керуючись ст.. 50-57, 62-65, 106, 115 ЦК України, ст.ст. 88, 209, 218, 224-226, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 у рахунок повернення заборгованості по виплаті заробітної плати за надурочну роботу у період з вересня 2012 року по серпень 2015 року в розмірі 11 658,10 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а разом 12 158,10 грн.

ОСОБА_1 у задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Територіального центру соціального обслуговування Кіровського району міста Дніпропетровська на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур