Ухвала

іменем україни

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Гончара В.П., Карпенко С.О.,

Нагорняка В.А., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Володимир-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Головного управління Держземагентства у Волинській області, ОСОБА_3, треті особи: Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, реєстраційна служба Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, Фермерське господарство «ОСОБА_3», про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та її затвердження, визнання недійсними договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації, повернення земельних ділянок у державну власність, за касаційною скаргою заступника прокурора Волинської області на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 07 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Володимир-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагентства у Волинській області (далі - ГУ Держземагентства у Волинській області) від 27 березня 2014 року № ВЛ/:00:001/00001288 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», № ВЛ/:00:001/00001278 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», № ВЛ/:00:001/00001259 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», № ВЛ/:00:001/00001232 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», якими ОСОБА_3 надано дозволи на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 99,19 га, а саме: 18,1999 га (кадастровий номер НОМЕР_1); 14,5674 га (кадастровий номер НОМЕР_2); 24,0135 га (кадастровий номер НОМЕР_3); 42,4075 га (кадастровий номер НОМЕР_4), а також наказ від 27 березня 2014 року № ВЛ/:00:001/00001236 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 10,00 га, розташованих на території Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району за межами населених пунктів (землі державної власності сільськогосподарського призначення (рілля)) з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства; визнати незаконними (недійсними) та скасувати накази ГУ Держземагентства у Волинській області від 18 серпня 2014 року за № 3-330/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-334/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-337/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-336/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-331/15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», якими затверджено документації із землеустрою та передано ОСОБА_3 в оренду строком на 7 років земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га (всього - 107,16 га) для створення та ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області; визнати недійсними укладені 20 та 26 серпня 2014 року між ГУ Держземагентства у Волинській області та ОСОБА_3 договори оренди земель сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га для створення та ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області, зареєстровані 28 та 29 серпня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, просив визнати недійсними: договір оренди земельної ділянки, який укладений між ГУ Держземагентства у Волинській області та ОСОБА_3, терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20 серпня 2014 року на земельну ділянку площею 18,1999 га із кадастровим номером НОМЕР_1, вартістю 266 894 грн 48 коп.; договір оренди земельної ділянки, який укладений між ГУ Держземагентства у Волинській області та ОСОБА_3, терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20 серпня 2014 року на земельну ділянку площею 7,9734 га із кадастровим номером НОМЕР_5, вартістю 154 902 грн 95 коп.; договір оренди земельної ділянки, який укладений між ГУ Держземагентства у Волинській області та ОСОБА_3, терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20 серпня 2014 року на земельну ділянку площею 14,5674 га під кадастровим номером НОМЕР_2, вартістю 255 934 грн 10 коп.; договір оренди земельної ділянки, який укладений між ГУ Держземагентства у Волинській області та ОСОБА_3, терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Устилузької міської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20 серпня 2014 року на земельну ділянку площею 42,4075 га під кадастровим номером НОМЕР_4, вартістю 403 267 грн 74 коп.; договір оренди земельної ділянки, який укладений між ГУ Держземагентства у Волинській області та ОСОБА_3, терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 26 серпня 2014 року на земельну ділянку площею 24,0135 га під кадастровим номером НОМЕР_3, вартістю 373 776 грн 25 коп. Разом із тим просив скасувати рішення реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області: від 28 серпня 2014 НОМЕР_6 про державну реєстрацію договору оренди землі від 26 серпня 2014 земельної ділянки площею 24,0135 га; від 29 серпня 2014 року НОМЕР_7 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20 серпня 2014 року земельної ділянки площею 7,9734 га; від 29 серпня 2014 року НОМЕР_8 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20 серпня 2014 року земельної ділянки площею 18,1999 га; від 29 серпня 2014 року НОМЕР_9 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20 серпня 2014 земельної ділянки площею 14,5674 га; від 29 серпня 2014 року НОМЕР_10 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20 серпня 2014 року земельної ділянки площею 42,4075 га. Просив зобов'язати відповідача ОСОБА_3 повернути до земель державної власності Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області вищевказані земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 07 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Волинської області просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимоги до змісту ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судові рішення попередніх інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Судом встановлено, що 23 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держземагентства у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідно до ст. 22 Закону України «Про землеустрій» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_151/ed_2015_02_12/pravo1/T030858.html?pravo=1> щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості в оренду для створення та ведення фермерського господарства, із зазначенням площ та кадастрових номерів за рахунок проінвентаризованих земель сільськогосподарського призначення державної власності. До заяви додав викопіювання з кадастрової карти, довідку форми 6-зем, копії паспорта, диплома про освіту та трудової книжки. Дана обставина стверджується копіями вказаних документів.

На підставі поданих ОСОБА_3 матеріалів наказами ГУ Держземагентства у Волинській області від 27 березня 2014 року № ВЛ/:00:001/00001288 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», № ВЛ/:00:001/00001278 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», № ВЛ/:00:001/00001259 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», № ВЛ/:00:001/00001232 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» йому надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 99,19 га, а саме: 18,1999 га (кадастровий номер НОМЕР_1); 14,5674 га (кадастровий номер НОМЕР_2); 24,0135 га (кадастровий номер НОМЕР_3); 42,4075 га (кадастровий номер НОМЕР_4), а також наказом № ВЛ/:00:001/00001236 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 10,00 га, розташованих на території Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району за межами населених пунктів (землі державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства.

На підставі зазначених наказів ГУ Держземагентства у Волинській області за замовленнями ОСОБА_3 ТОВ «Центр кадастру» виготовлено чотири технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж вищевказаних земельних ділянок в натурі (на місцевості) та розроблено один проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також ТзОВ «Олді» виконано технічні документації по нормативній грошовій оцінці усіх вищеперелічених земельних ділянок, виділених для передачі в оренду заявнику для ведення фермерського господарства.

Наказами ГУ Держземагентства у Волинській області від 18 серпня 2014 року за № 3-330/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-334/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-337/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-336/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», № 3-331/15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» затверджено документації із землеустрою та передано ОСОБА_3 в оренду строком на 7 років земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га (всього - 107,16 га) для створення та ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області.

20 та 26 серпня 2014 року між ГУ Держземагентства у Волинській області в особі уповноваженого начальника відділу Держземагентства у Володимир-Волинському районі Волинської області Гунька Ю.Л. та ОСОБА_3 укладено п'ять договорів оренди землі, які 28 та 29 серпня 2014 року зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 4.1 цих договорів загальна сума щомісячної орендної плати складає 3 973 грн, а в рік - 47 676 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 30 вересня 2014 року серії AB № 881138 вчинено запис за № 0001242 про реєстрацію Фермерського господарства «ОСОБА_3» (далі - ФГ «ОСОБА_3»).

Так, звертаючись до суду з указаним позовом, прокурор однією з підстав для визнання недійсними та скасування вищевказаних наказів ГУ Держземагентства у Волинській області зазначив відсутність у заяві ОСОБА_3 відомостей про кількість членів фермерського господарства, наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, відсутність обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_34/ed_2014_10_30/pravo1/T030973.html?pravo=1> для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

З огляду на вищевикладене суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання недійсними та скасування оспорюваних наказів ГУ Держземагентства у Волинській області, оскільки Закон України «Про фермерське господарство» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T030973.html?pravo=1> не передбачає підстав для відмови громадянам у прийнятті заяви про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства у зв'язку з недотриманням правил, передбачених ч. 1 ст. 7 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_34/ed_2014_10_30/pravo1/T030973.html?pravo=1>.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд виходив із того, що порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст. 124 ЗК України, згідно з ч. 3 якого передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_588349/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1>.

Частиною 3 ст. 123 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_588349/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1> установлено, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 створював фермерське господарство особисто, просив надати земельні ділянки на умовах оренди, тому не міг вказати кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок. У заяві було обґрунтовано й необхідність одержання земель у зазначених заявником розмірах - для створення фермерського господарства. Розміри земельних ділянок заявник визначив з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Окремого ж письмового викладення конкретних перспектив діяльності фермерського господарства закон від заявника не вимагає. Додані до заяви документи свідчать про достатній досвід роботи ОСОБА_3 у сільському господарстві та наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Іншою підставою для визнання недійсними та скасування вищевказаних наказів ГУ Держземагентства у Волинській області прокурор вказав недотримання управлінням вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_34/ed_2014_10_30/pravo1/T030973.html?pravo=1>, а саме: надання ОСОБА_3 окремо розміщених земельних ділянок.

На спростування таких доводів суд правильно зазначив, що за змістом ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_7/ed_2014_10_30/pravo1/T030973.html?pravo=1> фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Отже, ця норма закону передбачає, що фермерське господарство, як форма підприємницької діяльності громадян, використовує для отримання прибутку земельні ділянки (без обмежень знаходження в єдиному масиві), які надані для ведення фермерського господарства.

Виходячи з вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», згідно з якою земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури, суд дійшов правильного висновку, що надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, коли, орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель для ведення фермерського господарства.

Ще однією з підстав для задоволення позову прокурор зазначив наявність інформації Державної інспекції сільського господарства у Волинській області про відсутність у власності та користуванні відповідача ОСОБА_3 належної сільськогосподарської техніки для обробітку значних площ земельних ділянок, що може свідчити про відсутність можливості ведення фермерського господарства.

Проте вищевказані доводи суд визнав такими, що ґрунтуються на припущеннях, адже відсутність у власності сільськогосподарської техніки для обробітку значних площ земельних ділянок не позбавляє можливості їх використання на інших передбачених законом підставах, при цьому на підставі наявних у справі доказів суд встановив, що спірні земельні ділянки обробляються та використовуються за цільовим призначенням, орендна плата вноситься своєчасно та у повному обсязі.

Крім того, суд обґрунтовано вказав, що посилання прокурора на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, надану 27 листопада 2014 року реєстраційною службою Володимир- Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, згідно з якою на час написання заяв про надання дозволу на розробку документацій із землеустрою для створення та ведення фермерського господарства у приватній власності ОСОБА_3 вже було дві земельні ділянки площею 2,24 га та 2,2422 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які останній передав в оренду терміном на 10 років ТзОВ «П'ятидні» (договори оренди землі від 10 та 15 червня 2014 року), спростовуються наданими представником відповідача ОСОБА_3 копіями його заяви від 15 січня 2015 року та повідомленням на цю заяву від 22 січня 2015 року № 21 ТзОВ «П'ятидні», відповідно до яких вказані земельні ділянки повернуто в користування їх власнику ОСОБА_3 у зв'язку зі створенням ФГ «ОСОБА_3.».

Водночас суд встановив, що Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області не проводилось перевірки щодо законності надання земельних ділянок ОСОБА_3 та їх подальшого використання, а наявний у справі лист інспекції від 25 вересня 2014 року з покликанням на виявлені порушення при розгляді документації із землеустрою, не є результатом перевірки відповідно до вимог законодавства.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б давали підстави для висновку про визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держземагентства у Волинській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та її затвердження.

Разом з тим суд дійшов правильного висновку, що прокурором належним чином не обґрунтовано порушення ГУ Держземагентства у Волинській області чинного законодавства України при видачі спірних наказів та не доведено факту, у чому саме полягає порушення інтересів держави у зв'язку з прийняттям ним оспорюваних наказів.

Суд дійшов висновку, що під час розгляду справи судом не встановлено порушення вимог чинного законодавства, які б давали підстави для визнання вищевказаних договорів оренди недійсними, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав також для скасування їх державної реєстрації.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України недопустимо.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.П. Гончар

С.О. Карпенко

В.А. Нагорняк

О.В. Ступак