Справа № 266/3036/15-ц
Провадженя№ 2/266/1216/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шишиліна О.Г. ,

за участі секретаря Макогон С.Б. ,

представників позивача Лапшової Є.Ф.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитом вказуючи на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № MRA0GK04005180 ( далі Кредитного договору) від 30.08.2007 року ОСОБА_2.( далі Відповідач) отримав кредит у вигляді 30000,00 доларів США строком до 26.08.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, суми виданого кредиту та неустойки. Свої зобов'язання за кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Кредитного договору щодо сплати належних банку платежів, має заборгованість станом на 05.08.2015 року, яка складається з 25252,93 доларів США- заборгованість за кредитом; 702,30 доларів США - заборгованість за процентами; 60,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10,58 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом; 11,52 долари США - штраф (фіксована частина), 1301,29 доларів США - штраф (процентна складова), що за курсом НБУ станом на 05.08.2015 року по 21,71 грн. становить 593521,35 грн. Просив стягнути з Відповідача вказану заборгованість, та судові витрати в розмірі 3654,00 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, а саме заборгованість яка виникла починаючи з 27.03.2015 р. та станом на 05.08.2015 р. становить 341,07 доларів США в іншій частині позов не визнали про, що надали письмові заперечення проти позову, зазначивши, що згідно додаткової угоди від 24.02.2015 р. сторони узгодили, що терміном дострокового повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення, тобто заборгованість за кредитом вважається простроченою починаючи з 1461 дня, враховуючи, що прострочка виникла з 27.03.2015 р., а позивач вказує на заборгованість яка виникла станом на 05.08.2015 р. то стає зрозуміло, що 1460 днів не пройшло тому немає підстав для дострокового стягнення майбутніх платежів, а також неустойки.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № MRA0GK04005180 від 30.08.2007 року, який був укладений між ЗАТ КБ « Приватбанк» правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, останньому було надано кредит в сумі 30000,00 доларів США строком до 26.08.2027р. на умовах сплати процентів, комісій та у випадку порушень зобов'язань штрафів. Відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а.с. 10-12).

Позивач свої обов'язки за Договором виконав надавши Відповідачу споживчий кредит в розмірі 30000 доларів США (а.с.16).

Додатковою угодою до кредитного договору від 24.02.2015 року сторони встановили відсоткова ставка за користування кредитом з 24.02.2015 р. у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторинга, згідно п.6.2 основного договору. Визначили щомісячний платіж у сумі 360,01 доларів США для погашення заборгованості. Погашення заборгованості відбувається згідно нового графіка до додаткової угоди.

Крім того, додатковою угодою визначено, що при порушенні зобов'язань позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у розмирі 31,11% на рік, нарахованої на суму непогашеної заборгованості. В п.5 Додаткової угоди визначили, що в разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в графіку погашення кредиту понад 1460 днів, терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 1461 дня порушення, вважається простроченою (а.с. 13-15).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в порушення умов Кредитного договору свої обов'язки виконав частково, затримав сплату кредиту за його користування і станом на 05.08.2015р. має прострочену заборгованість за кредитом сумі 341,07 доларів США, про що не заперечує сторона відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов'язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо погашення кредиту, суд приходить до висновку, що нарахування Позивачем процентів за п.7.4 в редакції Додаткової угоди в розмірі 31,11% в сумі 702,30 доларів США є правомірним (а.с.13).

Оскільки умовами додаткової угоди передбачено винагороду за надання фінансового інструменту підлягає сплаті нарахована позивачем комісія в сумі 60 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

З позовної заяви та розрахунку заборгованості (а.с.4-8) вбачається, що позивачем на суму заборгованості нараховано пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 10,58 доларів США, а також штрафи: 11,52 доларів США (фіксована частина); 1301,29 доларів США (процентна складова).

Позовною заявою не встановлено на підставі якої норми договору нарахована зазначена неустойка.

В судовому засіданні представник позивача суду вказав, що пеня нарахована відповідно до п.4.1, а штрафи відповідно до п.5.4 основного кредитного договору (а.с.11об.).

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З зазначеного слід вказати, що п.5 Додаткової угоди сторони встановили іншу відповідальність за прострочення по сплаті відсотків та винагород за користування кредитом в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків та 100% від розміру від неналежно сплачених винагород, крім того встановили, що простроченою заборгованістю слід вважати починаючи з 1461 дня порушення строку по погашенню заборгованості.

Як зазначено у правовій позиції ВСУ у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015р. штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином вимоги позивача про стягнення пені на умовах п.4.1 основного договору в сумі 10,58 доларів США, штрафу (фіксована частина) у розмірі 11,52 долара США та штрафу (процентна складова) у розмірі 1301,29 доларів США задоволенню не підлягають.

Оскільки сторони додатковою угодою визначили строк з якого заборгованість вважається простроченою тобто з 1461 дня порушення то вимоги позивача про дострокове повернення всієї суми кредиту не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за валютним кредитом в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 05.08.2015р. за курсом 21.71 грн за один долар США, суд вважає можливим визначити остаточну заборгованість за кредитом в межах заявлених вимог в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 05.08.2015р., що дорівнює по тілу кредиту в сумі 7404,63 грн., процентів за користування кредитом в сумі 15246,93 грн., комісії 1302,60 грн.

Задовольняючи позов частково, суд стягує з Відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно частки задоволених вимог в сумі 147,62 гривень.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 107, 208-209, 212-215, 218,224 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором № MRA0GK04005180 від 30.08.2007р. станом на 05.08.2015р., що складається з простроченого тіла кредиту в сумі 7404,63 грн., проценти за користування кредитом в сумі 15246,93 грн., комісії 1302,60 грн., судовий збір 147,62 грн.

В задоволені іншої частині позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.