Справа № 360/1970/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 30 січня 2006 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 05 липня 2015 року його заборгованість по кредиту склала 44 097,28 грн.

Тому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість по кредитному договору у вказаній сумі 44 097,28 грн. та судові витрати.

В судове засідання позивач свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважав, що позивач звернувся до суду з даним позовом після спливу строку позовної давності, просив, керуючись ч.3 ст. 267 ЦК України, застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 30 січня 2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідачем було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов зазначеного договору відповідач отримав кредит у сумі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (червень 2008 року) /а.с.10-21/.

ОСОБА_2 не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ "Приватбанк" виникла заборгованість, яка, згідно розрахунку останнього, станом на 05 липня 2015 року у загальному розмірі складає 44 097,28 грн., що включає в себе: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 4995,5 грн., заборгованість за відсотками - 36 525,72 грн., заборгованість по штрафам - 2576, 06 грн. /а.с.6-9/.

Відповідач своєю заявою від 19 жовтня 2015 року просив на підставі ч.3 ст. 267 ЦК України застосувати строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с. 6-8/ та що не заперечує і сам відповідач, останній не виконав взятих на себе зобов'язань щодо погашення боргу до 30 червня 2008 року, проте ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 18 серпня 2015 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності та ст.258 ЦК України однорічного строку позовної давності по вимогах щодо сплати штрафу.

Таким чином, суд враховуючи положення статтей 256, 257, ч.2 ст.258,ч.1,5 ст.261,ч.3 ст.267 ЦК України щодо строку позовної давності з урахуванням вищевказаних обставин справи і факту пред'явлення позову тільки 18 серпня 2015 року, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 256, 257,ч.2ст.258,ч.1,5 ст. 261, ч.3 ст. 267, 525-527,530,612,623,1054 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212-215, 217, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В позові Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяА.Міланіч