Справа № 190/1321/15-ц
Провадження №2/190/614/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 жовтня 2015 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за учасю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пятихатки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свій позов тим, що з 1998 року з відповідачем проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні відносини між ними не склалися, з 2002 року проживають окремо. ОСОБА_2 спочатку добровільно надавав кошти на утримання дочки, проте з вересня 2014 року припинив її матеріально утримувати. На неодноразові її прохання вирішити питання про матеріальне забезпечення дочки в добровільному порядку відповідач не реагував, посилаючи на скрутне матеріальне становище.

Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вважає, що вона повинна бути звільнена від обовязку по доказуванню обставин, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів від ОСОБА_2, оскільки останній визнає факт добровільної несплати аліментів, а тому аліменти на дочку просить стягнути за минулий період, починаючи з 01 вересня 2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» № 78 (1673) від 01.10.2015 року, причину неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народилась 07 липня 1999 року, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про встановлення батьківства /а.с.6/

24 листопада 2007 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, після чого їй було присвоєно прізивще «Петриченко» /а.с.5/

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки обов'язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обгрунтованим, а тому підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на минулий час, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК України.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ч. 2 ст. 191 СК України).

Стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Ухилення може виражатися у тому, що зобов'язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Проте позивач не надала до суду жодного належного та допустимого доказу того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати, матеріали справи не містять доказів вжиття позивачкою заходів для отримання аліментів, що є необхідним елементом для їх стягнення за минулий час, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, суд бере до уваги, що позивачем понесені витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 300 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття в особі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, починаючи з 14 серпня 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 грн. понесених витрат повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487,20 грн. судового збору.

В решті заявлених вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Позивачем на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення виготовлено 12 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Ю.В. Легкошерст