АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7580/15 Справа № 199/3843/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Богун О. О. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

05 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Осіяна О.М.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2013 року з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. Зазначає, що наприкінці 2014 року залишився без роботи, перебуває на утриманні свого батька пенсіонера, але має на утриманні другу малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв язку з чим просить зменшити розмір аліментів з 600 грн. до 300 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.53-54).

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги (а.с.62-65).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2013 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 11 січня 2013 року і до досягнення нею повноліття.

Посилаючись на погіршення матеріального стану, відсутність можливості працевлаштування за своєю спеціальністю із заробітком необхідним для утримання не лише себе, але й своїх дітей, позивач просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини, зменшивши його розмір до 300 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки при ухваленні рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, судом вже враховувався той факт, що він не працює та з урахуванням наявності на його отриманні іншої малолітньої дитини, будь-яких інших доказів про те, що його матеріальне або сімейне становище погіршилося з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, не надано.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується, так як вони ґрунтуються на нормах закону та відповідають обставинам справи.

Доказів, які б свідчили про неможливість сплати аліментів у вказаному розмірі, ОСОБА_2 у передбаченому положеннями ст.60 ЦПК України суду не надав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про той факт, що свідоцтво про народження другої малолітньої доньки було видано після визнання його батьком малолітньої ОСОБА_2, колегія суддів відхиляє, як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки у відповідності до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати малолітню дитину Микиту, законом покладено на батька малолітнього ОСОБА_2, тобто утримання ним інших дітей, не є підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні положень ст.192 СК України.

При вищевикладених обставинах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що, в силу ст.ст. 180,181,182,183, 192 СК України, позивачу слід відмовити в задоволенні його позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

О.М. Осіян