УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Мотор-Банк», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ферро-ВВ», про визнання поруки припиненою за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 31 травня 2011 року між ним та публічним акціонерним товариством «Мотор-Банк» (далі - ПАТ «Мотор-Банк») було укладено договір поручительства, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання боржником - товариством з обмеженою відповідальністю «Ферро-ВВ» (далі - ТОВ «Ферро-ВВ») основного зобов'язання, а також відшкодувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, в т.ч. суму кредитів, проценти, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобов'язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов'язання.

22 травня 2013 року між ПАТ «Мотор-Банк», як кредитором, та ТОВ «Ферро-ВВ», як позичальником, в рамках генеральної угоди № GEN-3/11 від 31 травня 2011 року було укладено кредитний договір № 04/К/22/13, згідно із умовами якого ТОВ «Ферро-ВВ» було надано кредит у межах кредитної лінії у розмірі 2 млн 500 тис. грн, з кінцевим строком повернення 21 травня 2014 року.

21 березня 2014 року додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 04/К/22/13 було зменшено ліміт кредитної лінії до 1 млн. 900 тис. грн.

В результаті зменшення кредитного ліміту були внесені зміни до договору поручительства № 36/11 шляхом підписання додаткової угоди 21 березня 2014 року, відповідно до умов якої було змінено визначення кредитного договору, наведеного в розділі 1 договору, та зазначення розміру загального ліміту на рівні 1 млн. 900 тис. грн.

У липні 2014 року ПАТ «Мотор-Банк» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 04/К/22/13 у зв'язку з неналежним виконанням боржником ТОВ «Ферро-ВВ» зобов'язань.

Враховуючи те, що строк договору поруки закінчився, а також те, що ПАТ «Мотор-Банк» в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку за кредитним договором, просив визнати поруку за договором поручительства № 36/11 від 31 травня 2011 року припиненою з 31 травня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано поруку за договором поручительства № 36/11 від 31 травня 2011 року, укладеним між ПАТ «Мотор-Банк» та ОСОБА_4, припиненою з 31 травня 2014 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст.ст. 252, 553, 554, 559, 1054 ЦК України, врахувавши роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», на підставі поданих сторонами доказів, які оцінені відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для визнання поруки припиненою.

Колегія суддів погоджується із таким висновком.

Так, апеляційним судом встановлено, що ПАТ «Мотор-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, як до поручителя, про стягнення заборгованості 14 липня 2014 року.

Строк виконання основного зобов'язання настав 21 травня 2014 року.

Строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання.

Відповідно до умов договору поручительства № 36/11 від 31 травня 2011 року строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя встановлюється сторонами у термін три роки від дня укладення даного договору, тобто до 31 травня 2014 року.

Банк пред'явив вимогу до поручителя 30 травня 2014 року та звернувся до суду з позовом 14 липня 2014 року.

За таких обставин, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, апеляційний суд із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків апеляційного суду і не дають підстав вважати, що ним при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги у цій частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик