Справа № 578/739/15-ц
провадження № 2/578/215/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2015 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Щербина А.С.

за участю секретаря Сотнікової І.А.,

представника позивача за дорученням Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги Демяненко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Краснопілля справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про виселення з належного йому будинку за адресою АДРЕСА_1 відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без надання їм іншого житла, мотивуючи свої вимоги тим, що він, відповідно до рішення Сумського районного суду від 11.11.1991 року, є власником 23/100 вказаного жилого будинку, власник іншої частини домоволодіння ОСОБА_5 є жителем РФ - Ямало-Ненецький Округ Тюменської області, в спірному будинку не проживає і не проживала, однак він не може користуватися своїм житловим будинком, так як у ньому проживають відповідачі по справі, які не являються членами його сім'ї, ніяких угод між ним та відповідачами при вселенні не було і він не давав згоди на їх вселення. У зв'язку з вищевказаними обставинами він позбавлений права володіння, користування та розпоряджанням своїм будинком, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні з позовом не погодилися.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Сумського райсуду Сумської області від 11.11.1991 року проведено реальний розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1 яким позивачу виділено на праві особистої власності в будинку за вказаною адресою кімнати №1-4 та №1-3 і згідно технічного паспорта, виданого на підставі вказаного рішення, останній є власником 23/100 даного жилого будинку (а.с6-9,10-14) .

Інші 77/100 частин вказаного будинку належать громадянці ОСОБА_5

Вищевказаним рішенням суду позивача зобов'язано до 01.05.1992 року в віконному отворі кімнати №1-4 прорубати та вставити дверний отвір, оборудувати окремий вихід до погріба, прорубати і вставити дверний отвір з кімнати №1-4 в кімнату №1-3 переобладнати кімнату №1-4 в кухню, встановивши в ній кухонну плиту, а ОСОБА_5 зобов'язано закласти дверні отвори з кімнати №1-3 в кімнату №1-2 і з коридора №1-6 в кімнату №1-4, переобладнати веранду №ІІІ в кухню встановивши в ній кухонну плиту (а.с.6-9). На виконання рішення суду, сторонами по справі було виготовлено технічні паспорта щодо визнаної долі у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10-13, 54-58).

Вказані вимоги суду ОСОБА_5 виконала, тим самим реально відокремивши належну їй на праві власності частину домоволодіння та видала довіреність на право користування та розпорядження належними їй частиною будинку та земельної ділянки ОСОБА_6, з дозволу якого на даний час у відокремленій частині будинку проживають відповідачі по справі (а.с.48).

Позивач рішення суду не виконав, не провів у будинку переобладнань вказаних у рішенні суду та не підписав акт державного виконавця, у зв'язку з чим вважає, що відповідачі по справі незаконно проживають у будинку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

З аналогічними позовами позивач неодноразово звертався до Краснопільського районного суду Сумської області.

Так, рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 11 листопада 2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та земельною ділянкою (а.с.59-60).

Рішенням Краснопільського районного суду від 16 квітня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист права власності шляхом виселення з житлового будинку відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області від 29 травня 2013 року вказане рішення було залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення (а.с.61-62, 63, 64-65).

Рішенням Краснопільського районного суду від 05 березня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житлового приміщення відмовлено (а.с.66).

У судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перешкоджають йому у користуванні його частиною домоволодіння та частиною земельної ділянки, виділеними йому за рішенням Сумського районного суду від 11.11.1991 року, але він не згоден з вказаним рішенням, оскільки вважає, що йому повинен належати весь будинок. На неодноразові звернення до відповідачів з питання добровільного виселення з належного йому будинку він мав відмови. Ніяких переобладнань у виділеній йому частині будинку відповідно до рішення Сумського районного суду від 11.11.1991 року він не проводив.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що за дорученням ОСОБА_5 він здійснює догляд та розпорядження її частиною домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 і саме з його дозволу відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають в спірному домоволодінні. Позивач до своєї частини домоволодіння має вільний доступ , проте він бажає використовувати весь будинок і земельну ділянку , і через це між ними виникають конфлікти. Питання про придбання частки будинку ОСОБА_5 позивач не ставив перед ним, тому відповідачі використовують частку будинку ОСОБА_5 за його згодою.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він є родичем позивача і йому відомо, що позивач має на праві власності 23/100 частин будинку та погріб за адресою АДРЕСА_1. Про те, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні його частиною домоволодіння йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_9 суду підтвердив, що йому нічого не відомо з приводу перешкод у користуванні власністю відповідачами позивачу, але позивач потребує поліпшення умов проживання своєї сім'ї, тому на його думку питання щодо будинку треба вирішувати із власником або ОСОБА_6

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що відповідачі проживають у частині домоволодіння , яка належить на праві власності громадянці ОСОБА_5 за згодою особи, якій остання надала доручення на право користування та розпорядження своїм майном, сумлінно користуються вказаною частиною домоволодіння та перешкод в користуванні власністю позивачу не чинять, про що не заперечує і сам позивач у своїх поясненнях наданих суду, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.ст. 10, 60, 212, 215,218 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 391 Цивільного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2015 року.

Суддя А. С . Щербина