РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/871/15-ц

пр. № 2/759/2097/15

29 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Завадському О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди, вселення та виселення, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_1, 3-тя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди, вселення та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні кімнатою, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати недійсним договір оренди частини квартири АДРЕСА_1 від 15.01.2008р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зобов'язати ОСОБА_3 повернути кімнати площею 10,75 кв.м. і 9,8 кв.м. у володіння та користування власникам квартири, усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом зобов'язання ОСОБА_1 привести вказану квартиру у первинний стан, поновивши житлову кімнату площею 16,5кв.м. замість 10,75кв.м., вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 15.01.2008р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди частини квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 у тимчасове користування житлові кімнати площею 10,75 кв.м. і 9,8 кв.м. строком до 15.01.2018р. Оскільки відповідно до свідоцтва про право власності від 3.02.1998р., договору дарування від 1.12.2005р. та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2014р. власниками спірної квартири є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, вважають, що вказаний договір оренди суперечить ст. 358 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійсним. Крім того, ОСОБА_1 без отримання згоди всіх співвласників здійснено переобладнання квартири, внаслідок чого зменшилась житлова площа кімнати з 16,5 кв.м. до 10,7 кв.м., у зв?язку з чим реєстраційна служби відмовляє їм у реєстрації права власності на 1/24 частину квартири кожному згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2014р.

Протягом розгляду справи позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просить також витребувати у ОСОБА_5 житлову кімнату площею 9,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та виселити його з даного жилого приміщення, стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно моральну шкоду в розмірі 150 000грн., посилаючись на те, що 25.05.2008р. ОСОБА_3 здав в суборенду ОСОБА_5 житлову кімнату площею 9,8 кв.м. Оскільки договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є недійсним з моменту його вчинення, тому ОСОБА_3 не мав права укладати договір суборенди.

Крім того, у зв?язку з вчиненням недійсного правочину йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок порушення права власності, тому позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно моральну шкоду в розмірі 150 000грн.

Відповідачка ОСОБА_1 проти позову не заперечує та звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди частини квартири АДРЕСА_1 від 15.01.2008р., укладений між нею та ОСОБА_3, зобов'язати ОСОБА_3 повернути кімнати площею 10,75 кв.м. і 9,8 кв.м. у володіння та користування власникам квартири, усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом зобов'язання ОСОБА_2 привести вказану квартиру в первинний стан шляхом поновлення житлової кімнати площею 16,5 кв.м. замість 10,75кв.м., вселити її у вказану квартиру та зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 не чинити їй перешкод в користуванні кімнатою 14,9 кв.м., посилаючись на те, що вона в теперішній час доступу до квартири, частина якої належить їй на праві власності, не має, кімната площею 14,9 кв.м. без її згоди здана в оренду, ключів від квартири та кімнати у неї немає.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечує, посилаючись на те, що договір був укладений не з метою проживання, а з метою виконання ремонтних робіт в квартирі за проханням ОСОБА_1 На даний час договір припинив свою дію, оскільки на підставі договору дарування, укладеним між ним та ОСОБА_1, він став власником 1/24 частини квартири.

Відповідач ОСОБА_5 проти позову заперечує, посилаючись на те, що він уклав договір суборенди з ОСОБА_3 та проживав в спірній квартирі з метою вирішення спорів між співвласниками, які не могли дійти згоди в визначенні порядку користування спірною квартирою.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/6 частині кожен на підставі свідоцтва про право власності від 3.02.1998р., ОСОБА_1 також є власником 5/24 частини даної квартири на підставі договору дарування від 1.12.2005р., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також є власниками 1/24 частини квартири кожен на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2014р., ОСОБА_3 є власником 1/24 частини квартири на підставі договору дарування від 25.09.2015р. /ас 156, 155, 14, 159 /.

15.01.2008р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди частини квартири, згідно якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 у тимчасове користування дві окремі кімнати площею 9,5 та 11,1 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 строком до 15.01.2018р. /ас 69-70/.

24.05.2008р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений договір суборенди, відповідно до якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 у тимчасове володіння та користування кімнату площею 11,1 кв. м. в АДРЕСА_1 строком до 24.05.2009р. /ас 71/.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 здійснено перепланування квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого площа кімнати з 16,5 кв.м. була зменшена до 10,75кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту та визнається відповідачами /ас 9-12/.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Оскільки договір оренди частини квартири АДРЕСА_1 від 15.01.2008р. укладений ОСОБА_1 без отримання згоди інших співвласників даної квартири, порядок користування даною квартирою не визначений, суд вважає, що даний договір укладений з порушенням вимог ст.ст. 319, 358, 810 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним.

Також підлягає задоволенню вимога позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_1 привести квартиру у первинний стан шляхом поновлення житлової кімнати площею 16,5 кв.м. замість 10,75кв.м., оскільки саме вона уклала договір про переобладнання квартири, тобто здійснила переобладнання без отримання згоди інших співвласників /ас 65-68/.

Оскільки договір оренди частини квартири визнається недійсним, на підставі ст. 387 ЦК України підлягає задоволенню вимога про витребування у ОСОБА_5 кімнати площею 9,8 кв.м. в АДРЕСА_1, що знаходиться в його користуванні згідно договору суборенди від 24.05.2008р., з виселенням його з вказаного приміщення.

Крім того, підлягає частковому задоволенню зустрічний позов ОСОБА_1 щодо зобов'язання ОСОБА_2 не чинити їй перешкод в користуванні кімнатою площею 14,9 кв.м., оскільки в судовому засіданні встановлено, що вказана кімната використовується лише ОСОБА_2, хоча порядок користування квартирою до цього часу не визначений і вказана кімната їй в користування у встановленому порядку виділена не була.

Зустрічний позов в частині зобов'язання ОСОБА_2 привести вказану квартиру в первинний стан шляхом поновлення житлової кімнати площею 16,5 кв.м. замість 10,75кв.м. задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні встановлено, що саме ОСОБА_1 укладала договори на переобладнання вказаної кімнати.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що в даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживають і не мають доступу до неї у зв'язку з відсутністю ключів від вхідних дверей та кімнат, їх право власності підлягає захисту шляхом вселення в дану квартиру.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно моральної шкоди в розмірі 150 000грн. задоволенню не підлягає, оскільки доказів її спричинення позивач не надав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 216, 317, 319, 321, 358, 387, 391, 810 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Основний та зустрічний позови задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди частини квартири АДРЕСА_1 від 15.01.2008р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та зобов?язати ОСОБА_4 привести вказану квартиру в первинний стан шляхом поновлення житлової кімнати площею 16,5 кв.м. замість 10,75кв.м.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов?язати ОСОБА_2, ОСОБА_6 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_4 кімнатою площею 14,9 кв.м.

Витребувати у ОСОБА_5 житлову кімнату площею 9,8 кв.м. в АДРЕСА_1 та виселити його з вказаного приміщення.

В решті основного та зустрічного позовів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 121,80грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя