Справа № 361/3976/15-ц
Провадження № 2/361/2017/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 25.05.2011 року у сумі 259,81 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25.05.2011 року між товариством та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 30000 грн., терміном повернення 25.05.2015 року.

Пунктом 2.4.2 кредитного договору передбачено, що проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно у день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15 % річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язувався не пізніше дати, встановленої у графіку, поповнювати рахунок банку, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлених у графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом.

Далі вказує, що банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору від 25.05.2011 року. Разом з тим відповідач зобов'язання, передбачені кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 27.05.2015 року має заборгованість у сумі 259,81 грн., що складається із прострочених процентів за користування кредитом - 11,11 грн. та пені за несвоєчасне погашення кредиту - 248,70 грн. З підстав стягнення заборгованості банк змушений звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача Луценко Ю.В. не з'явився, надіслав до суду клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглянути дану справу у її відсутності та закрити провадження у справі, оскільки заборгованість у розмірі 259,81 грн. нею погашена.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.05.2011року між сторонами по даній справі укладено договір банківського обслуговування, за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти у розмірі 30000 грн. з терміном повернення до 25.05.2015 року; процентна ставка за кредитом складає 15 % річних; комісія за управління кредитом 1,75 % річних.

Факт надання кредитних коштів у розмірі 30000 грн. підтверджується меморіальним ордером № 966161 від 25.05.2011 року.

За умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5 загальної частини договору, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку.

Пунктами 2.5.1 та 2.5.2 кредитного договору передбачено, що щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. Позичальник зобов'язувався не пізніше дати, встановленої у графіку, поповнювати рахунок банку, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлених у графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом.

У рахунок стягнення заборгованості позивач вказує про наявність у відповідача заборгованості у розмірі 259,81 грн. з яких прострочені відсотки за користування кредитом - 11,11 грн. та пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 248,70 грн. Разом з тим, з поданих відповідачем квитанцій вбачається, що 26.06.2015 року ОСОБА_2 на користь позивача сплатила грошові кошти у розмірі 248,70 грн. 12.11.2015 року відповідачем також сплачено решту суми заборгованості у розмірі 11,11 грн.

Враховуючи ту обставину, що станом на день вирішення справи по суті у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 25.05.2011 року у зв'язку із її повним погашенням, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

У даному випадку судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко