Справа №300/366/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

08.10.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з ОСОБА_1, з участю позивача - ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Розтоцької сільської ради про скасування Розпорядження №8 від 01.04.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи зав.клубом с. Перехресний", поновлення її на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням та стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом до голови Розтоцької сільської ради Воловецького району, в якому просить скасувати Розпорядження №8 від 01.04.2015 року "Про звільнення її з роботи зав.клубом с. Перехресний", у звязку із скороченням чисельності на підставі п.1 ст. 40 КЗпПУ, просить поновити її на роботі, стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, а також стягнути з відповідача матеріальну допомогу на оздоровлення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 01.04.2015 року на позивача був здійснений морально- психологічний тиск сільським головою ОСОБА_4 і вона була змушена підписати заяву про звільнення з посади завідуючої клубом с. Прехресний Розтоцької сільської ради, із наказом про звільнення її ніхто не ознайомлював, її підпису на наказі про звільнення немає і копію наказу позивач не отримувала.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задоволити - визнати незаконним та скасувати Розпорядження Розтоцького сільського голови ОСОБА_4 №8 від 01.04.2015 року "Про звільнення ОСОБА_2 з роботи зав.клубом с. Перехресний", а також стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням та стягнути матеріальну допомогу на оздоровлення.

В дане судове засідання відповідач - сільський голова Розтоцької сільської ради ОСОБА_4 не з?явилась, в судових засіданнях що відбулися вона позовні вимоги не визнала, заперечивши їх тим, що позивач ОСОБА_2 власноручно написала заяву про звільнення з роботи зав.клубом с. Перехресний, ніякий тиск при цьому на неї не чинився, з Розпорядженням про звільнення була ознайомлена. Крім цього, ОСОБА_2 була попереджена про скорочення посади зав.клубом с. Перехресний у зв?язку з тим, що заклад немає власного приміщення. Також відповідач зазначила, що через відсутність коштів в бюджеті Розтоцької сільської ради матеріальна допомога та допомога на оздоровлення працівникам культури не надавалась.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження №27 від 01.02.2013 року позивач ОСОБА_2 прийнята на роботу зав.клубом в с. Перехресний. Розпорядженням №8 від 01.04.2015 року її звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України - у зв?язку із сокроченням чисельності.

Позивач та її представник посилаються на ст. 43 Конституції України, яка громадянам гарантується захист від незаконного звільнення, а також п. 1 ст. 40 КЗпП України, який передбачає, що трудовий спір, укладений на невизначений строк та строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, зазначених у п.19 Постанови від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" ( з наступними змінами та доповненнями), розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва та праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва та праці, про те що працівник відмовився від переведення на іншу роботу, або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

На підставі ч.1 ст.43 КЗпПУ розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно Розпорядженням №8 від 01.04.2015 року ОСОБА_2 звільнено з роботи зав.клубом с. Перехресний у зв?язку із сокроченням чисельності на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з 01.04.2015 року (а.с.57).

За таких обставин, відповідач повинен був попередньо погодити з Профспілковим комітетом працівників культури Воловецького району, членом якої є позивач ОСОБА_2, питання щодо розірвання з нею трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ.

Доказів звернення відповідача до Профспілкового комітету працівників культури Воловецького району для отримання попередньої згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 суду не надано.

У відповідності до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження у справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

На запит суду щодо згоди Профспілкового комітету працівників культури Воловецького району на звільнення ОСОБА_2 суд одержав повідомлення, з якого вбачається, що Профспілковий комітет працівників культури Воловецького району не дає згоди на звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням процедури попереднього погодження звільнення із профспілкою (а.с.91).

У відповідності до ч.1 ст.235 КЗпПУ у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, позовні вимоги щодо скасування Розпорядження №8 від 01.04.2015 року "Про звільнення ОСОБА_2 з роботи зав.клубом с. Перехресний" є обґрунтованими.

Крім того, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу, оскільки така грунтується на законних підставах - ст.235 ч.2 КЗпП України.

Суд виходячи із наданої довідки про заробітну плату ОСОБА_2, вважає стягнути з відповідача на користь позивача виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 01.04.2015 р. по 08.10.2015 р.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці і Порядку обчислення середньої заробітної платизатвердженого Постановою КМ України № 100 від 08.02.2006 року з наступними змінами, згідно до якого заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за два місяці, що передували звільненню.

Згідно довідки Розтоцької сільської ради заробітна плата ОСОБА_2 за повні два місяці, що передували її звільненню за лютий 2015 року складає 2199 грн. 50 коп. та за березень 2015 р. - 2199 грн. 50 коп. В лютому та березні 41 робочий день, середня заробітна плата позивача за один день складає:

(2199 грн. 50 коп. + 2199 грн. 50 коп.) : ( 41 р.д.) = 107 грн. 30 коп.

Кількість днів вимушеного прогулу позивача ОСОБА_2 за період з 01.04.2015 року по 08.10.2015 р. (день постановлення рішення) становить 130 робочих днів.

Таким чином заробітна плата позивача за час вимушеного прогулу скл 107 грн. 30 коп. х 130 дн. = 13949 грн.

Задоволенню підлягає також вимога позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної допомоги на оздоровлення.

Як вбачається із Розпорядження сільського голови Розтоцької сільської ради Воловецького району ОСОБА_4 №98 від 04.11.2013 року "Про надання чергово - оплачуваної відпустки ОСОБА_2Ю." за пророблений період з 02.11.2012 р. по 02.11.2013 р. та Розпорядження ОСОБА_4 №33 від 16.10.2014 року "Про надання чергово - оплачуваної відпустки ОСОБА_2Ю." за пророблений період з 02.11.2013 р. по 02.11.2014 р., позивач перебувала у щорічних відпустках у 2013р. та 2014 р., про надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги для оздоровлення у зв?язку з відпусткою у даних розпорядженнях не зазначено.

Відповідно п.3 ст.29 Закону України «Про культуру» від 14 грудня 2010 року працівники у сфері культури, педагогічні працівники закладів освіти сфери культури, які працюють у державних і комунальних закладах культури, мають право на допомогу для оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі посадового окладу, а також на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та доплату за вислугу років у розмірах і порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевказане, не можуть бути прийняті судом посилання відповідача на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань гарантованих Законами України по виплаті допомоги для оздоровлення під час надання щорічної відпустки .

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

На підставі п.2, п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплату місячного заробітку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 10; 11; 59; 60; 88; 212; 213-215, 367 ЦПК України, ч.1 ст.43, ст. 235, КЗпП України, п.п. 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 Про практику розгляду судами трудових спорів, п.3 ст.29 Закону України «Про культуру» від 14 грудня 2010 року, ст. 27 Закону України Про оплату праці, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Розтоцької сільської ради про скасування Розпорядження №8 від 01.04.2015 року "Про звільнення ОСОБА_2 з роботи зав.клубом с. Перехресний", поновлення її на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням та стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати Розпорядження Розтоцького сільського голови ОСОБА_4 №8 від 01.04.2015 року "Про звільнення ОСОБА_2 з роботи зав.клубом с. Перехресний".

Поновити ОСОБА_2 на роботі завідуючої клубом с. Перехресний Розтоцької сільської ради Воловецького району.

Стягнути із Розтоцької сільської ради на користь ОСОБА_2 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2015 року по 08 жовтня 2015 рік 13949 ( тринадцять тисяч дев?ятсот сорок дев?ять ) грн. (із зазначеної суми підлягають відрахуванню податки і обовязкові платежі).

Стягнути з Розтоцької сільської ради на користь ОСОБА_2 матеріальну допомогу на оздоровлення за період з 2012-2014 роки в розмірі 6958 ( шість тисяч дев?ятсот п?ятдесят вісім) грн. 50 коп.

Стягнути із Розтоцької сільської ради Воловецького району на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

СУДДЯ: Конепуд В.І.