Справа № 128/3171/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.,

при секретарі Жигаровій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.09.2014 року померла її мати, ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами №9 по вул. Олійника в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області.

20.04.2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 85, яким на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своїй дочці - ОСОБА_1.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 та спадкоємцем першої черги за законом, осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після її смерті немає.

Спадщину позивач прийняла, так як подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки померлий спадкодавець за життя не отримала правовстановлюючий документ на будинок.

За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.03.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом вирішено:

«Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під № 9 по вул. Олійника в смт.Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що раніше належав ОСОБА_6, який помер 20 липня 1969 року в смт.Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Відповідно до технічного паспорту до складу будинковолодіння входить : житловий будинок «А» ; прибудова « а», веранди «а-1» ; ганок, сарай « б» ; гараж сарай «В» ; погреб з шиєю «Ж»; погреб з шиєю «З»; ; хвіртка 1 ; огорожа № 2; огорожа № 3 ; огорожа № 4 ; криниця № 5. До права власності не включати самочинно збудовані : сарай під літерою "Е" ; прибудову " в" ; убиральню "Д"» (а.с. 30 - 31).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.09.2015 року виправлено описку в рішенні Вінницького райсуду Вінницької області від 15 березня 2013 року по цивільній справі № 128/951/13-ц, а саме: в другому абзаці резолютивної частини рішення суду, змінено слова: « Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на будинок з господарськими будівлями та спорудами № 9 по вул. Олійника в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що раніше належав ОСОБА_6, який помер 20 липня 1969 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області» на : «Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами № 9 по вул. Олійника в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що раніше належав ОСОБА_6, який помер 20 липня 1969 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області» (а.с. 32) .

У відповідності до норм ст. 61 ч. 3 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ № 299406 від 10.09.2014 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області 09.09.2014 року померла ОСОБА_3 (а.с.5).

За життя, 20.04.2012 року померла вчинила заповіт, який посвідчений ОСОБА_7, секретарем Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 85, яким на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 6).

Спадкове майно після смерті ОСОБА_3 складається з 1/2 частки будинку з господарськими будівлями та спорудами №9 по вул. Олійника в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після її смерті немає.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла, так як подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 23.06.2015 року за № 1582/02-17 (а.с.24).

Як вбачається з повідомлення Вінницької районної державної нотаріальної контори, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документу на будинок (а.с. 24).

Ч.1 с. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу.

За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.25, 328, 1233, 1269 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 131, 137, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами № 9 по вул. Олійника в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що складається з житлового будинку «А», прибудови «а», веранди «а1», ганку, сараю «Е», прибудови «в», гаражу сараю «В», сараю «б», убиральні «Д», погребу з шийкою «З», погребу з шиєю «Ж», хвіртки №1, огорожі №2, огорожі №3, огорожі №4, колодязю №5 та належав ОСОБА_3, яка померла 09.09.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :