Справа №: 398/3323/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" вересня 2015 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретарі Борозній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи Костянтинівська сільська рада, Олександрійського району Кіровоградської області та відділ реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2. Встановлення цього факту їй потрібно для отримання свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримала та просила їх задоволити.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявилися.

Суд заслухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

ОСОБА_1 народилася 20.04.1975 року, відповідно до паспорта громадянина України серії ЕА №212122.

Згідно розяснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сімю України.

Відповідно до ст. 53 КпШС, при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ТП №354070, яке видане Калинівською сільською Радою, Народицького району, Житомирської області, у графі «батько» ОСОБА_1 - запис відсутній; мати ОСОБА_3.

ОСОБА_2 помер 08.03.2001 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №125773.

Згідно довідки Костянтинівської сільської ради, Олександрійського району Кіровоградської області №183 від 18.02.2015 року, ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті у буд. 31 по вул. Житомирській, с. Бутівського, Олександрійського району Кіровоградської області з 11 травня 1993 року до 20 листопада 2000 року (дата смерті). З ОСОБА_3 проживав співмешканець ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та знала, що ОСОБА_3 постійно проживала з ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_1. Дана родина проживала у селі з 1993 року. Свідок не знає з ким проживала ОСОБА_3 до 1993 року та хто є біологічним батьком ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася та представник позивача не підтримала клопотання про повторний виклик її до суду.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

У абз. 3 п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що шлюб не був зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_1 лише з 1993 року у с. Бутівське Олександрійського району Кіровоградської області. Таким чином, дані особи проживали з моменту повноліття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт зачаття; спільного виховання дитини; спільного утримання дитини та докази, що з вірогідністю підтверджують визнання ОСОБА_2 батьківства ОСОБА_1.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно розяснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Виходячи з вищевикладеного, дана заява не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА