Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3982/15-ц
Провадження №: 2/332/1392/15
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м.Запорожжя в складі
головуючого Марченко Н.В.
при секретарі Фурдак В. И.
Розглянувши відкритому судовому засіданні в м.Запорожжя цивільну справу за позовом ПАТ «Запроріжсталь» ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів. В позові він указав , що 26.09.2008 р. між Позивачем (ВАТ «Запоріжсталь»), з одного боку, та Відповідачем ( ОСОБА_1 , 1985 р.народження), з іншого боку укладено трудові відносини, що підтверджується власною заявою ОСОБА_1 від 05.09.2008 р. та виданим за означеною заявою наказом-розпорядженням №660 від 26.09.2008 р., за яким ОСОБА_1 прийнято токарем до Цеху ремонту металургійного обладнання №1.
29.08.2013 р. за наказом-розпорядженням №2361 Відповідача переведено до іншого підрозділу Позивача - механічного цеху.
З 03 квітня 2014 року відповідно до ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», Відповідача призвано до військової служби при мобілізації Вільнянсько-Новомиколаївського ОРВК, що підтверджується листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.05.2014 р. №1/537.
Відповідно до вимог ст. 119 КЗпП Україну, на Позивача покладено обов`язок щодо збереження середнього заробітку за Відповідачем на весь час знаходження на військовій службі за мобілізацією. На виконання означених вимог чинного законодавства, керуючись відповідно ст. 115 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», Позивач щомісячно нараховував та виплачував Відповідачеві заробітну плату у наступних розмірах:
місяцьнарахована заробітна плата
серпень 2014 р.2 340, 97 грн.
Загалом:11 339,34 грн.
13 серпня 2014 року Позивач отримав повідомлення від Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковника ОСОБА_2 (вих.№696 від 11.08.2014 р.), з якого вбачається, що Відповідач з 25.06.2014 р. самовільно залишив територію військової частини, справа за цим фактом передана до військової прокуратури.
17 вересня 2014 року Відповідач подав особисту заяву про припинення трудових відносин з Позивачем з підстав п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. Зазначена заява була задоволена, і трудові відносини припинено, про що видано Наказ/розпорядження від 17.09.2014 р. №638.
За час з 25.06.2014 р. (день залишення військової служби) по 17.09.2014 г. (день припинення трудових відносин) Відповідач безпідставно отримав:
місяцькількість годинпереплата по зар. плати
червень 201424,0345,0 грн.
липень 2014184,02 650,72 грн.
серпень 2014 р.160,02 340, 97 грн.
Загалом: 5 301,44 грн.
При звільненні 17 вересня 2014 р. Відповідачеві також нарахована компенсація за невикористану відпустку за період з 29.09.2013 р. по 17.09.2014 р. за 28 календарних дні у розмірі 1967,00 грн., а загальна сума нарахованої заробітної плати складала: 2 922,67 грн.
17 вересня 2014 р. Відповідач надав Позивачеві пояснення, якими підтвердив факт самовільного залишення військової частини, а також заяву щодо здійснення утримання безпідставно отриманих коштів. За зазначеною заявою заборгованість у вигляді безпідставно отриманої заробітної плати частково погашена Відповідачем. На користь Позивача утримано 2 473,43 грн. Таким чином, залишок заборгованості складає: 5 301,44 грн. - 2 473,43 грн. = 2 830,01 грн.
Позивач просить стягнути безпідставно набуті кошти з відповідача.
В судове засідання представник ПАТ «Запоріжсталь» не з*явився, про слухання справи повідомлений, звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути позов без його участі.
Відповідач в судове засідання не з*явився. Про слухання справи повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутність або про поважність причин неявки суду не надав . Судом прийняте рішення про заочний розгляд справи на підставі ст.. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі , суд вважає позов таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.
26.09.2008 р. між Позивачем (ВАТ «Запоріжсталь»), з одного боку, та Відповідачем ( ОСОБА_1 , 1985 р.народження), з іншого боку укладено трудові відносини, що підтверджується власною заявою ОСОБА_1 від 05.09.2008 р. та виданим за означеною заявою наказом-розпорядженням №660 від 26.09.2008 р., за яким ОСОБА_1 прийнято токарем до Цеху ремонту металургійного обладнання №1.
29.08.2013 р. за наказом-розпорядженням №2361 Відповідача переведено до іншого підрозділу Позивача - механічного цеху.
З 03 квітня 2014 року відповідно до ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», Відповідача призвано до військової служби при мобілізації Вільнянсько-Новомиколаївського ОРВК, що підтверджується листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.05.2014 р. №1/537.
Відповідно до вимог ст. 119 КЗпП Україну, на Позивача покладено обов`язок щодо юереження середнього заробітку за Відповідачем на весь час знаходження на військовій службі за мобілізацією. На виконання означених вимог чинного законодавства, керуючись відповідно ст. 115 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», Позивач щомісячно нараховував та виплачував Відповідачеві заробітну плату у наступних розмірах:
місяцьнарахована заробітна плата
серпень 2014 р.2 340, 97 грн.
Загалом:11 339,34 грн.
13 серпня 2014 року Позивач отримав повідомлення від Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковника ОСОБА_2 (вих.№696 від 11.08.2014 р.), з якого вбачається, що Відповідач з 25.06.2014 р. самовільно залишив територію військової частини, справа за цим фактом передана до військової прокуратури.
17 вересня 2014 року Відповідач подав особисту заяву про припинення трудових відносин з Позивачем з підстав п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. Зазначена заява була задоволена, і трудові відносини припинено, про що видано Наказ/розпорядження від 17.09.2014 р. №638.
За час з 25.06.2014 р. (день залишення військової служби) по 17.09.2014 г. (день припинення трудових відносин) Відповідач безпідставно отримав:
місяцькількість годинпереплата по зар. плати
червень 201424,0345,0 грн.
липень 2014184,02 650,72 грн.
серпень 2014 р.160,02 340, 97 грн.
Загалом: 5 301,44 грн.
При звільненні 17 вересня 2014 р. Відповідачеві також нарахована компенсація за невикористану відпустку за період з 29.09.2013 р. по 17.09.2014 р. за 28 календарних дні у розмірі 1967,00 грн., а загальна сума нарахованої заробітної плати складала: 2 922,67 грн.
17 вересня 2014 р. Відповідач надав Позивачеві пояснення, якими підтвердив факт самовільного залишення військової частини, а також заяву щодо здійснення утримання безпідставно отриманих коштів. За зазначеною заявою заборгованість у вигляді безпідставно отриманої заробітної плати частково погашена Відповідачем. На користь Позивача утримано 2 473,43 грн. Таким чином, залишок заборгованості складає: 5 301,44 грн. - 2 473,43 грн. = 2 830,01 грн.
Як передбачено ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути його. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ст. 1215 ЦК визначає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті платежі з заробітної плати, якщо їх виплата проведена ..юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України , ст.11 ЦПК України , суд
ВИРІШИВ
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжсталь» 2830,01 грн., та судові витрати по оплаті судового збору 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Н.В.Марченко