Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №323/641/15 Головуючий у 1 інстанції: Щербань Л.С.
Провадження №22-ц/778/4752/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.,

Судді Кримська О.М.,

Коваленко А.І.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 13.06.2014 року приблизно о 12 годині вона, керуючи автомобілем Хюндай Сантафе, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 1 км + 200 м автодороги М-18-Лісне - Лугове попала в дорожньо-транспортну пригоду, зіткнувшись з автомобілем Фіат-Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку експерта - авто товарознавця №66 від 20 листопада 2014 року матеріальні збитки, завдані їй внаслідок пошкодження автомобіля становлять 98 235 грн. 54 коп., вартість експертизи складає 800 грн., у зв'язку з тим, що автомобіль не новий вартість відновлювального ремонту встановлено у сумі 63 731 грн..

Позивачка вказувала, що автомобіль є імпортний, отже деталі потрібно закуповувати за іноземну валюту. Розмір матеріальних збитків встановлювався експертом-автотоварознавцем на дату складання звіту 20.11.2014 року виходячи з ціни 1 євро в 19,0214 грн.. Станом на 17.02.2015 року за даними Національного банку України вартість 1 євро складає 30,070020 грн.

05.02.2015 року ПАТ «Страхова група «ТАС», в якій було застраховано власника автомобілю Фіат Добло відшкодувало позивачці 45 500 грн.. Станом на 17.02.2015 року розмір невідшкодованої шкоди складає 55 249 грн. 28 коп..

Крім того, позивачка зазначала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди також зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок ушкодження автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням її нормальних життєвих зв'язків, певним ударом її престижу. Також вказує, що була змушена неодноразово відвідувати автобазари та магазини у пошуках необхідних для ремонту запчастин, і внаслідок відсутності таких витрачати на цей процес свій час та гроші. З огляду на викладене розмір відшкодування моральної шкоди визначила у 5 000 грн..

Посилаючись на вказані обставини справи, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі: 55 249 грн. 28 коп. - у відшкодування завданої матеріальної шкоди, 5 000 грн. - у відшкодування завданої моральної шкоди, 800 грн. - витрати з визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивачки, а всього стягнути грошові кошти у сумі 61 049 грн. 28 коп. та судові витрати у сумі 610 грн. 50 коп..

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з'ясування судом обставин справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) та розписками про отримання судової повістки (а.с.170-171).

Від відповідача ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року залишити без змін, а також заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.173, 176).

Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь - яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, зміни місця проживання згідно до вимог ст.. 77 ЦПК України від них не надходило.

Позивачка приймає участь в судовому засіданні через свого представника.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що 13.06.2014 року приблизно о 12 год. 00 хв. на автодорозі М-18 - с. Лісне - с. Лугове відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Хюндай Сантафе, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля Фіат-Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (а.с.27).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована відповідно полісу АІ 117363 від 29.05.2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданому приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС». (а.с.72)

Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У заяві про страхове відшкодування від 27.01.2015 року ОСОБА_3 визначила розмір спричиненої дорожньо-транспортною пригодою шкоди у розмірі 46 500 грн. Франшиза, згідно поліса, становить 1000 грн. На підставі вказаної заяви ПрАТ «СГ «ТАС» їй було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 45 500 грн. (а.с.73).

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В обґрунтування розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 надано звіт спеціаліста № 66/д від 20.11.2014 року експерта - автотоварознавця Уварова М.І., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Хюндай Сантафе, реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коєфіціенту фізичного зносу, складає 63 731 грн. (а.с.54-67).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що звіт про матеріальну шкоду, завдану в результаті пошкодження транспортного засобу наданий позивачкою проводився на підставі законодавства Російської Федерації, яке не являється чинним на території України.

Разом із тим, у відповідності до Додатку 8 Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» в переліку рекомендованих нормативно правових актів, методичної, довідкової літератури та комп'ютерних баз даних з програмним забезпеченням під номером 64 зазначена комп'ютерна програма для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва «Silver DAT II», російська версія. - DAT Marktspiegel, DAT-Рус, Німеччина, Росія.

Отже висновки суду в цій частині є помилковими.

Не погоджуючись із вказаним висновком , відповідач звертався до суду із заявою про проведення судової авто технічної експертизи.

Проте, відмовився від заявленого клопотання.

Інших належних та допустимих доказів розміру матеріальної шкоди відподповідно до ст.. ст.. 58,59 ЦПК України суду не надано.

Відповідач та його представник скористались своїми процесуальним правами на власний розсуд, з будь-якими клопотаннями до суду апеляційної інстанції не звертались, до суду апеляційної інстанції не з'явились та доказів на підтвердження своїх заперечень та на спростування доказів поданих позивачем на подали.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обов'язків доказування і подання доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам Закону.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні позивачем доведено розмір спричинених йому матеріальних збитків у сумі 63 731 грн. через пошкодження його транспортного засобу з вини відповідача ОСОБА_4, відповідальність якого застрахована, з урахуванням сплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» у сумі 45 500 грн., колегія суддів вважає, що стягненню підлягає з відповідача ОСОБА_4 різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 18 231 грн. (63 731 грн. - 45 500 грн. = 18 231 грн.).

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач, як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов'язаний сплатити позивачці різницю між фактичним розміром шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, і страховою виплатою, тобто матеріальну шкоду, не покриту страховим відшкодуванням.

Доводи апеляційної скарги про збільшення вартості відновлювального ремонту автомобіля Хюндай Сантафе, реєстраційний номер НОМЕР_1, через збільшення курсу валют не приймаються судовою колегією, з огляду на норми ст. 192 ЦК України.

Отже, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з урахуванням зміни курсу валют не підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що позивачкою сплачено 800 грн. за проведення експертного дослідження вартості відновлювального ремонту автомобіля, які також підлягають стягненню з винної особи , тобто з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відмовляючи у стягненні моральної шкоди суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не надано доказів в чому саме та яким чином були порушені її нормальні життєві зв'язки.

Між тим, суд не дав оцінки тому, що позивачка зазнала моральних страждань саме у зв'язку з подією дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, а саме: пошкодженням її автомобіля, неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків позивачки.

Факт ушкодження майна спричиняє моральні страждання.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5від 25.05.2001р., № 1від 27.02.2009р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

З огляду на вищенаведене, ураховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає доведеним загальний розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 в сумі 5 000 грн.

Зважаючи на викладене, за наслідками апеляційного розгляду справи судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 18 231 грн., витрат на проведення експертизи в розмірі 800 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.. Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені відповідачем витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог немайнового характеру у розмірі 365 грн. 40 коп., з яких 243,60 грн. - за сплату судового збору при зверненні із позовною заявою, 121,80 грн. - за сплату судового збору в суді апеляційної інстанції (а.с.1, 151, 163).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5 000 грн., матеріальну шкоду - в розмірі 18 231 грн., витрати на проведення експертизи - 800 грн..

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 365 грн. 40 коп..»

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: