АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/730/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/1232/15 Доповідач - Козак І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Хома М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до Кременецького районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 14489,22 грн., враховуючи збільшені позовні вимоги, станом на 01.06.2015 року.

Рішенням Кременецького районного суду від 27.07.2015р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 14489,22 грн. пені за прострочення сплати аліментів та 243,30 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду віл 27.07.2015р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути пеню за прострочену сплату аліментів за березень-206,57 грн., квітень-152,52грн., травень-208,50 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати настає лише за наявності вини. На думку апелянта, у простроченні сплати аліментів його особистої вини не має, а вбачається порушення в діях державної виконавчої служби, які не повідомили його про існуюче виконавче провадження. Тому стягнення пені за період з травня 2014 року по лютий 2015 року є неправомірним і порушує права апелянта.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає на апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін, так як ОСОБА_1 знав про відкрите виконавче провадження та обов'язок сплачувати аліменти.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно виконавчого листа №601/2216/13-ц від 27.09.2013р. з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2013 року, до досягнення повноліття дітей (а.с. 6, 7).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції Ячменьовим С.М. від 03.12.2014р. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (а.с. 8).

21.02.2014 року постановою заступника начальника відділу ДВС Кременецького РУЮ виконавчий лист №601/2216/13-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 повернуто стягувачу на підставі поданої ОСОБА_2 заяви (а.с.49,50).

Постановою заступника начальника відділу ДВС Кременецького РУЮ від 06.05.2014р. на підставі заяви ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (а.с.52) та 13.05.2014 року виконавчий лист направлено відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області (а.с. 53). Так як, відповідно до інформації ПФ України ОСОБА_1 отримує дохід в ТОВ "ЕКО ДОК", що знаходиться за адресою Рівненська обл., Дубенський р-н.

04.06.2015р. постановою державного виконавця відділу ДВС Дубенського м/р управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №601/2216 виданого 27.09.2013р.

31.10.2014 року постановою державного виконавця відділу ДВС Дубенського м/р управління юстиції виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 601/2216 виданого 27.09.2013 року закінчено та направлено для виконання відділу ДВС Кременецького районного управління юстиції (а.с. 55). Оскільки згідно наказу ТОВ "ЕКО ДОК" №17 від 21.05.2014р. боржник був звільнений з роботи, а адреса його проживання - м. Кременець.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Кременецького РУЮ від 03.12.2014р. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (а.с. 58).

12.12.2014 року ОСОБА_1 ознайомлено з заборгованістю за аліментами в сумі 5439, 28 грн. (а.с. 59).

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суду першої інстанції виходив з того, що станом на 01.06.2015р. у відповідача існувала загальна заборгованість по аліментах в розмірі 7267,73 грн. (а.с.44). ОСОБА_1 зобов'язаний кожного місяця сплачувати аліменти, а тому з 1-го числа наступного місяця на них нараховуються аліменти. З таким висновком погоджується і колегія апеляційного суду, так як він відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006р. передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Про свій обов'язок сплачувати аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_1 був обізнаний згідно рішення Кременецького районного суду від 27.09.2013р., на підставі якого було видано виконавчий лист. Дана обставина апелянтом не оспорюється. Крім того, ОСОБА_1 визнав, що не знав про повернення виконавчого документа стягувачу 21.02.2014р., а отже, йому було відомо про необхідність виконання свого обов'язку по сплаті аліментів.

12.12.2014р. ОСОБА_1 був ознайомлений з наявною заборгованістю по сплаті аліментів в сумі 5439, 28грн. (а.с.59).

Як вбачається з матеріалів справи, ДВС надсилало постанови державних виконавців на адреси стягувача та боржника.

Виконавче провадження за виконавчим листом №601/2216/13-ц відкривалось і у травні 2014р. - ДВС Кременецького РУЮ, і в червні 2014р. - в Дубенському м/р управлінні юстиції.

Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження" стосовно повідомлення належним чином відповідача про суму заборгованості та про строк її погашення, з урахуванням того, що відповідач знав про необхідність сплати аліментів.

Таким чином, колегія апеляційного суду не знаходить підстав та доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментах виникла не з вини ОСОБА_1 Оскільки, апелянт знав про рішення суду, наявність виконавчого листа та про свій обов'язок щомісячно сплачувати аліменти, був повідомлений про утворену заборгованість.

Крім того, як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 №428 від 22.05.2015 року за період з "26" травня 2014 року по "31" березня 2015р. (а.с.70), з листопада 2014 року по лютий 2015 року здійснювались нарахування на сплату аліментів.

У той же час, посилання апелянта про неправильний розрахунок пені за заборгованістю по аліментах, колегія суддів бере до уваги, але не погоджується з підставами невірності розрахунку, на які посилається ОСОБА_1 та із запропонованою ним сумою стягнення.

Так, згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст..196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-94цс15 від 01.07.2015р.).

Отже, заборгованість по пені за прострочення сплати аліментів, враховуючи розрахунок заборгованості по аліментах наданий державним виконавцем та Довідку №428 із зазначенням сум утриманих аліментів, виглядає наступним чином:

За травень 2014 року - (701,04 грн. х 1% х 31 день) = 217 грн. 32 коп..

За червень 2014 року - (695,40грн. х 1% х 30 днів) = 208 грн. 62 коп..

За липень 2014 року - (695,40грн. х 1% х 31 день) = 215 грн. 57 коп..

За серпень 2014 року - (695,40грн. х 1% х 31 день) = 215 грн.57 коп..

За вересень 2014 року - (695,40грн. х 1% х 30 днів) = 208 грн. 62 коп..

За жовтень 2014 року - (695,40грн. х 1% х 31 день) = 215 грн. 57 коп..

За листопад 2014 року - (695,40грн.-351,29грн.=344,11 х 1% х 30 днів) = 103 грн. 23 коп.

За грудень 2014 року -(695,40грн.-487,21грн.= 208,19 х 1% х 31 день)=64 грн. 54 коп.

За січень 2015 року - (695,40грн.-487,21грн.= 208,19 х 1% х 31 день) = 64 грн. 54 коп.

За лютий 2015 року - (695,40грн.-452,40 грн. = 243 х 1% х 28 днів) = 68 грн. 04 коп..

За березень 2015 року-(695,40грн.-468,12грн.= 227,28 х 1% х 31 день)=70 грн.46 коп.

За квітень 2015 року - (695,40грн.-468,12грн.= 227,28 х 1% х 30 днів)= 68 грн.18 коп.

За травень 2015 року - (695,40грн. х 1% х 31 день) = 215 грн. 57 коп.

Усього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з червня 2014 року до 01 червня 2015 року складає 1935 грн. 83 коп.

Згідно ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про правомірність стягнення пені за прострочення сплати аліментів, проте невірно здійснив розрахунок суми, що підлягає до стягнення, а тому колегія апеляційного суду приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду в цій частині.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2015 року змінити.

Зменшити суму пені за прострочення сплати аліментів та замість 14 489 грн. 22 коп. стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса реєстрації АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; АДРЕСА_2) 1935 грн. 83 коп..

Змінити суму присуджених судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 32, 89 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.О. Козак