Справа №705/7519/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Уманська районна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, державного акту на право приватної власності на землю та його реєстрації, про визнання права на земельну частку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду звернулись позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із позовною заявою про визнання недійсним та скасування: заяви їх мами ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 померлої 23 березня 2011 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого на імя відповідача ОСОБА_4 на всю земельну ділянку, Державного акта на право приватної власності на землю та його реєстрації на імя відповідача, просять суд визнати за кожним із позивачів право власності по 1/4 частині на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_6 Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що позивачі є синами ОСОБА_5, померлої 31 травня 2013 року і вони прийняли спадщину після смерті своєї мами та саме тоді їм стало відомо, про заповіт ОСОБА_6 померлої 23 березня 2011 року, яким ОСОБА_6 заповіла належну на праві приватної власності земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Громівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Позивачі зазначили, що ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_6 через тривалу та стійку психічну хворобу не здатна була розуміти свої дії та керувати ними, заява ОСОБА_5 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6 не відповідає її внутрішній волі та підлягає скасуванню, у звязку із недієздатністю. ОСОБА_7 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, померлої 23 березня 2011 року. Позивачі також зазначили, що при посвідченні заяви ОСОБА_5 було порушено порядок вчинення нотаріальної дії, порушено форму та зміст нотаріальної дії. Позивачі також зазначили, що нотаріус у свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказав прізвище спадкодавця ОСОБА_6, а не ОСОБА_6, тобто мова йде про різних осіб, родинних стосунків між якими не встановлено. Просять визнати недійсною заяву ОСОБА_5 від 02.08.2011 року про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 23 березня 2011 року; визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене 20 червня 2012 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 згідно якого спадкоємцем земельної ділянки площею 1,9328 га, кадастровий номер :02:000:0409 за заповітом після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 23 березня 2011 року є ОСОБА_4; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності серії ЯК № 391074 від 21 листопада 2012 року, виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2012 року № 1-1655; визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності по 1/4 за кожним на земельну ділянку згідно Державного акта на право власності серії ЯГ № 623784 від 03.10.2006 року кадастровий номер :02:000:0409, виданого на імя ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3209 Уманської районної державної нотаріальної контори; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ОСОБА_9 та ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 позовну заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_10 підтримав заяву ОСОБА_3, ОСОБА_2, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_11 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що вони з відповідачем позов не визнають та пояснив, що позовні вимоги є необґрунтованими, так як для ОСОБА_5 не було ніякої потреби подавати заяву, тому що відмовлятись від спадщини за законом вона не могла, оскільки не була родичем, є два претенденти на спадщину, але ОСОБА_5 не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини не є правочином для того, щоб її скасовувати та визнання заяви недійсною не дає підстав позивачам для прийняття спадщини. Крім того, зазначив, що показами свідків неможливо встановити недієздатність особи, а висновок експерта ґрунтувався більше не на медичних висновках, а згідно показів свідків, що є недопустимим.

Третя особа Уманська районна державна нотаріальна контора заперечувала щодо позовних вимог та просила відмовити посилаючись на те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 була заведена у відповідності до діючого законодавства, ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини і її підпис засвідчений секретарем сільської ради, дана заява надійшла до нотаріальної контори вчасно. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину діяв у відповідності до п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та зазначив про наявність у справі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2009 року про встановлення факту, що Державний акт серії ЯГ № 6237834 виданий на імя ОСОБА_6 належить ОСОБА_6. ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_6 не прийняла.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що все життя проживає по сусідству з ОСОБА_5 тому добре і давно її знає, пояснила що останні роки життя з 2009 року ОСОБА_5 хворіє, у неї трусились руки, вона не могла ходити, сидіти, не «соображала» та не впізнавала людей. Питала у людей про себе, хто вона така, не могла нормально вести розмову, не могла сформулювати речення, не можливо було зрозуміти, що ОСОБА_5 говорить. Окрім того ОСОБА_5 постійно ввижались якійсь дії, яких в дійсності не було, все це почалось у 2010-2011 роках, особливо у 2011 році ОСОБА_5 не могла себе обслуговувати, до неї постійно приходила сусідка Аня, яка готувала їй їжу. ОСОБА_5 постійно лікувалась, постійно кудись ходила, то в м. Умань, то ще кудись, вона так собі уявляла і йшла невідомо куди і чому, блукала, не впізнавала людей. ОСОБА_5 сама не могла поїсти, вся трусилася, вела неадекватну розмову. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 возили ОСОБА_5 в м. Умань до невропатолога, там вона лежала у лікарні і у неї був великий тремір, хвороба Паркінсона. ОСОБА_5 дорожила своїми дітьми.

ОСОБА_13 Віталійович пояснив, що знає позивачів та їх матір ОСОБА_5, останні роки свого життя ОСОБА_5 вела себе не адекватно у серпні-вересні 2011 року ходила попід ставок в одній нічній сорочці, в той час вже було холодно, ОСОБА_5 вся була в опіках від кропиви, була не буйна, а тиха. В ранці ОСОБА_14В, також був біля ставка та ледве забрав ОСОБА_5П, у свій автомобіль та відвіз її до дому, ОСОБА_5П, говорила, що йде в с. Синиці, сама не розуміла де вона ходила, на запитання не відповідала, нічого не пояснювала, була не адекватна, у неї дуже тряслися руки, людей ОСОБА_5 не впізнавала, погано бачила. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які є її синами доглядали за ОСОБА_5, возили її в лікарню. Про хворобу ОСОБА_5 знало все село.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що знає позивачів та їхню матір ОСОБА_5, так як жили по сусідству. Останні роки життя ОСОБА_5 бачила її щодня вона не впізнавала людей, запитувала не зрозуміло що. Це з нею було з 2010 року. ОСОБА_15П, іноді приходила до ОСОБА_5, але ОСОБА_5 казала, що вона не знає хто вона, що вона чужа жінка і чого вона їй надокучає. ОСОБА_5 здавалось, що її хтось кличе на городі, що то приходили її покійні родичі. Самостійно ОСОБА_5П, не могла поїсти так як у неї тремтіли руки та ноги, був поганий зір. ОСОБА_5,П не впізнавала людей, неясно висловлювалась, казала, що нічого не знає та не розуміє, не відповідала на запитання, мовчала, не розуміла, що її запитують, «до неї погано доходило». Коли довше з нею спілкувались, вона починала її впізнавати. Дітей вона впізнавала, сини возили її в лікарню в неврологію, вдома вранці, в обід та у вечорі ОСОБА_5 приймала таблетки. Стосовно свого майна ОСОБА_5 нічого не говорила.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що знала ОСОБА_5, яка була її сусідкою. З серпня 2010 року ОСОБА_5 хворіла у неї трусились руки та ноги, вона не могла почистити картоплю, не могла розрізнити яв та сон, говорила про обставини, яких не було в дійсності. Їй здавалось, що у неї хтось є, але насправді там нікого не було. Були випадки, коли ОСОБА_5 йшла з дому невідомо чому, її привозили назад, але вона нічого не могла пояснити. У ОСОБА_5 був поганий зір, вона не впізнавала людей, не усвідомлювала свої дії, могла на тоненькі шматочки ножицями порізати нові речі, не пояснювала чому вона це робила. Була тихою спокійною, свої думки висловлювала не чітко, говорила про видумані речі. Неодноразово були випадки, коли вона йшла з дому то ОСОБА_14 її привозив, то ОСОБА_17 приводла додому і вона її приводила. ОСОБА_5 не відповідала на запитання, але не зрозуміло було чи то вона не чула чи не розуміла, була мовчазною. ОСОБА_5 систематично приймала ліки, прописані лікарем. З відповідачем у неї були нормальні відносини, вони не ворогували, на сестру вона не жалілася.

Свідок ОСОБА_18 - секретар Громівської сільської ради пояснила, що ОСОБА_5 була адекватною людиною, така у неї склалась думка при візиті до ОСОБА_5 до дому. Працівник Громівської сільської ради ОСОБА_19 передала їй, що ОСОБА_5 хоче оформити відмову від спадщини. Вона була новою людиною, тільки прийшла на посаду секретаря сільської ради, тому її вводили в курс справи. ОСОБА_18 прийшла додому до ОСОБА_5, її привела до неї ОСОБА_20 ОСОБА_5 впізнала тільки ОСОБА_20 Запитувала як її звати, рік народження, вона відповіла, сама їй представилась. ОСОБА_21 взяла із собою вже готову набрану та роздруковану заяву про відмову від спадщини. Прочитала ОСОБА_5 зміст її заяви про відмову від спадщини, ОСОБА_5 цю заяву не читала, сказала, що у неї сильно трусяться руки, відповіла, що головне поставити підпис. Вона поставила свій підпис та сказала, що не гарно получився. Все розяснила ОСОБА_5 про відмову від спадщини, вона сказала що відмовляється на користь сестри, про підстави цього не запитувала і вона не говорила. ОСОБА_5 була адекватною людиною. Перевірила її паспорт, переконалася, що це саме ця особа, яка згадується у заповіті. Коли приходила до ОСОБА_5 додому там у неї не було вдома ні сусідів ні родичів ОСОБА_20 все про неї розповідала ОСОБА_5 хто вона, яку посаду займає, хто її родичі в селі. Пояснювала ОСОБА_5, що при підписанні даної заяви вона згідно заповіту в який вписана, може як прийняти спадщину, так і відмовитись від неї. Вона сказала, що хоче відмовитись від неї підстав цього не пояснювала, вся процедура зайняла 20-30 хвилин. Приходила до ОСОБА_5П, один раз, вся ця процедура відбувалась вдома ОСОБА_5 на подвірї в присутності ОСОБА_20 ОСОБА_18 також пояснила, що вона не знала, що у ОСОБА_5 поганий зір та пояснила суду, що сама не є фахівцем у галузі права і не пояснила суду, як вона пояснювала ОСОБА_5 її права та порядок спадкування за заповітом, право ОСОБА_5 на відмову від спадщини за заповітом, що ОСОБА_5 відмовилась від спадщини за законом.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що ОСОБА_5 не знала, що таке відмова від спадщини, що до неї звернулась ОСОБА_5 з проханням, а саме приходила відповідач ОСОБА_11 та просила, щоб ОСОБА_5 відмовилась від спадщини, щоб ОСОБА_11 оформила всю спадщину на себе, щоб не було судової тяганини, а вже потім вони між собою помиряться. Так як ОСОБА_5 сама не могла прийти до сільської ради, то просила ОСОБА_20 передати це в сільську раду. Мотив відмови ОСОБА_5 від спадщини полягав у тому, що вона не могла сама поїхати для оформлення спадщини в м. Умань, що нехай відповідач оформляє пай на себе, а вони поті помиряться, будуть ділити дохід від паю, грошей на оформлення у неї не має, так як вона лікується. Щодня бачила ОСОБА_5, так як проходила повз її двір коли йшла на роботу, не помічала неадекватності в її поведінці.

Свідок ОСОБА_22 - лікар, яка лікувала ОСОБА_5, пояснила, що хвороба Паркінсона на яку страждала ОСОБА_5 є невиліковною, сама хвороба вже свідчить про неможливість усвідомлювати останньою своїх дій, у звязку із чим свідомість ОСОБА_5 не була адекватною, мова була не звязною, вона не могла чітко пояснити своїх бажань, мислення вязке, втрата памяті, ОСОБА_5 могла переключитись в будь-який момент на будь-яку тему та ще щось, ОСОБА_23 систематично вживала медичні препарати, які також не давали їй усвідомлювати та розуміти своїх дій, при цьому ОСОБА_5 не могла легко рухатись, мязи хворої знаходяться у постійній напрузі, вона ледве та дуже повільно ходила їй важко було зрушити з місця.

Згідно медичної картки стаціонарного хворого №3894 ОСОБА_5 з 17.07.2009 року по 28.07.2009 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Уманської центральної районної лікарні з діагнозом «Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ступеню при атеросклерозі. Синдром судинного паркінсонізму. Початкова катаракта, ангіопатія сітківки обох очей». Згідно запису лікаря приймального відділення, при госпіталізації відмічались скарги ОСОБА_5 на головну біль, шум в голові, запаморочення, виражене порушення координації рухів та ходи, загальну слабкість, швидку втомлюваність, сповільненість рухів, загальмованість, тремтіння верхніх кінцівок.

Згідно медичної картки стаціонарного хворого № 2948 ОСОБА_5 з 08.06.2010 року по 16.06.2010 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в Уманській центральній районній лікарні з діагнозом «Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеня при атеросклерозі ІІІ, синдром судинного паркінсонізму ригідно-тремтливої форми, виражений вистибулоатактичний та акіне-ригідний синдроми, тремтіння верхніх кінцівок. Початкова катаракта ангіопатія сітківки обох очей Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз». Відмічались скарги на голову біль, шум в голові, запаморочення, скованість рухів, тремтіння рук, іноді голови і тулуба, загальмованість, виражене порушення ходи, погана пам'ять, загальна слабкість.

Згідно медичної картки стаціонарного хворого №7160 ОСОБА_5 з 24.12.2012 року по 02.01.2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в Уманській центральній районній лікарні з діагнозом «Хвороба Паркінсона ригідно-тремтлива форма». Відмічались скарги на головну біль, шум в голові, запаморочення, виражена скованість рухів та загальмованість, погіршення мови, погана пам'ять, виражене порушення координації рухів та ходи, підвищена збудливість, поганий сон, тремтіння рук, лікувалась нещодавно стаціонарно та амбулаторно.

Згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 330 від 30.06.2015 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла 31 травня 2013 року, на момент підписання 02 серпня 2011 року заяви про відмову від спадщини після смерті тітки ОСОБА_6 виявляла прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції з явищами паркінсонізму, через що вона не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_22, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про народження виданого Громівською сільською радою 16 січня 1973 року актовий запис №3, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про народження виданого Громівською сільською радою 23 серпня 1967 року, актовий запис №18.

ОСОБА_5 померла 31 травня 2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Громівської сільської ради 02 липня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли позивачі ОСОБА_2 що підтверджується заявою про прийняття спадщини №1531 від 22.10.2013 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори 23 квітня 2014 року та ОСОБА_3, що підтверджується заявою про прийняття спадщини №1532 від 22.10.2013 року, Свідоцтвом про право на спадщину виданим державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори 23 квітня 2014 року. У звязку із прийняттям позивачами спадщини після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стало відомо про заповіт ОСОБА_6 померлої 23 березня 2011 року, яким вона заповіла належну їй земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Громівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_6 № 388/2011 знаходиться заява ОСОБА_5 якою вона відмовляється від спадщини після смерті ОСОБА_6 померлої 23 березня 2011 року за законом на користь відповідача ОСОБА_4. Будучи допитаним у судовому засіданні свідок секретар Громівської сільської ради ОСОБА_18 пояснила, що вона прийшла на прохання ОСОБА_5 за місцем її проживання про що їй повідомила свідок ОСОБА_20 та принесла із собою вже роздруковану заяву на імя ОСОБА_5 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6, дану заяву ОСОБА_5 не читаючи підписала у присутності свідка ОСОБА_20 Заява ОСОБА_5П, досліджена у судовому засіданні. Судом встановлено, що заява містить відмову ОСОБА_5 від спадкування за законом в той час, як ОСОБА_5 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_6 Судом встановлено, що заява ОСОБА_5 про відмову від спадщини за законом не містить відомостей проте, що вона прочитана ОСОБА_5 чи секретарем Громівської сільської ради ОСОБА_18 та будь-якою іншою особою, а тому суд вважає, що дана заява не відповідає внутрішній волі ОСОБА_5, окрім того дана заява ОСОБА_5 не містить відмітки і про те, що нотаріальна дія вчинена за межами робочого місця секретаря Громівської сільської ради ОСОБА_18, а саме вчинена за місцем проживання ОСОБА_5 У звязку із зазначеним заява ОСОБА_5 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6 не відповідає вимогам щодо порядку, форми та змісту вчинення нотаріальної дії та підлягає скасуванню.

ОСОБА_5 на момент підписання заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої 23 березня 2011 року, згідно Висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, яка виявляла прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції з явищами паркінсонізму, на вказаний період часу не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Окрім того, як зазначено у Висновку посмертної судово-психіатричної експертизи дані медичної документації, покази свідків свідчать про наростаючі у підекспертної прояви церебральної органічної симптоматики у звязку із атеросклерозом судин головного мозку, з відміченими приблизно у 2009-2010 роках вираженими проявами психічного дефекту, розладами памяті, інтелекту орієнтації та поведінки. Ті ж самі обставини підтвердили у судовому засіданні свідки: ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_22 - лікар, яка лікувала ОСОБА_5, медичні картки стаціонарного хворого №3894, № 2948, №7160.

Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

У звязку із тим, що ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_6 була недієздатною, у відповідності до ч. 4 ст.1268 ЦК України, згідно якої недієздатна особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків встановлених частиною другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, суд вважає доведеним та визнає факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, померлої 23 березня 2011 року.

Твердження відповідача про не встановлення недієздатного стану ОСОБА_5 та заперечення факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_6 спростовується усіма наведеними вище доводами та наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах,

«4. Судам слід мати на увазі, що при розгляді справ вони не мають права приймати рішення без проведення експертизи, якщо за законом призначення останньої є обов'язковим. Непроведення такої експертизи є підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

14. Судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.»

Судом не встановлено жодного доказу того, що саме ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори і подала заяву про відмову від спадщини, її не бачив і нотаріус. Секретар Громівської сільської ради ОСОБА_18 та ОСОБА_20 у присутності яких і був посвідчений підпис ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_5 посвідчувала свій підпис у заяві про відмову від спадщини, оскільки лікувалась, у неї були відсутні кошти, через це вона не могла сама поїхати для оформлення спадщини в м. Умань. Свідок ОСОБА_20 пояснила, що ОСОБА_5 звернулась до неї, щоб передала в сільську раду її побажання про відмову від спадщини, оскільки сама не в змозі дійти до сільської ради.

Закон надає право спадкоємцю обрати порядок спадкування за заповітом або за законом, відмовитись від прийняття спадщини.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В першу чергу відбувається спадкування за заповітом. Спадкування за законом має місце лише тоді, коли воно не змінене заповітом спадкодавця.

Згідно ст. 1223 ЦК України: 1.Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України: 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ст. 1273 ЦК України: 1. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно заяви відповідача ОСОБА_4, вона 10 серпня 2011 року подала до Уманської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та зазначила, що «на день смерті спадкодавця залишилось майно, яке я приймаю по закону і по заповіту», що є неможливим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1273 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_5 від 02.08.2011 року про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 23 березня 2011 року.

Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене 20 червня 2012 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 згідно якого спадкоємцем земельної ділянки площею 1,9328 га, кадастровий номер :02:000:0409 за заповітом після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 23 березня 2011 року є ОСОБА_4.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності серії ЯК № 391074 від 21 листопада 2012 року, виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2012 року № 1-1655.

Визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності по 1/4 за кожним на земельну ділянку згідно Державного акта на право власності серії ЯГ № 623784 від 03.10.2006 року кадастровий номер :02:000:0409, виданого на імя ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3209 Уманської районної державної нотаріальної контори.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль