Справа №568/577/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук Л.І.

При секретарі судового засідання: Гуменюк Г.В.

За участю позивача: ОСОБА_1

Та її представника адвоката: ОСОБА_2

За участю відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку

Встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 30 вересня 2011 року в Радивилівському відділі РАЦС актовий запис №69. Від шлюбу є малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач негідно поводив себе в сім»ї, зловживав алкогольними напоями, дебоширив, не дбав про матеріальне забезпечення дружини і сина. Все це стало причиною припинення подружніх стосунків з лютого 2015 року. Вважає, що сім»я не може зберегтися. Просить розірвати шлюб, дитину передати на утримання і виховання їй, а з відповідача стягнути аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 грн. щомісячно, а також кошти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

В судовому засіданні після закінчення терміну, наданого сторонам для примирення, позивач підтримала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу в повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину зменшила і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 650 грн. щомісячно. Від стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку відмовилася.

Показала, що через негідну поведінку відповідача вона змушена була залишити його. В лютому 2015 року забрала сина і переїхала на проживання до своїх батьків. З того часу вона з відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. За весь період роздільного проживання в т.ч. за період, наданий судом їм для примирення, відповідач не зробив жодної спроби порозумітися і зберегти сім»ю. Відповідач на даний час проживає з іншою жінкою, а тому зберегти сім»ю неможливо. За період роздільного проживання відповідач надсилав їй кошти на утримання сина в розмірі по 500 грн. щомісячно. За період з травня по вересень 2015 року сплатив 2500 грн..

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі: згідний на розірвання шлюбу і не заперечує передачу позивачу на виховання малолітнього сина. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини по 650 грн. щомісячно. Підтвердив покази позивача про те, що не проживають спільно і не підтримують подружніх стосунків з лютого 2015 року. Спроб примиритися не було і вважає, що сім»я зберегтися не може.

Заслухавши сторін, адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси позивача, повно, всесторонньо і обєктивно дослідивши письмові докази по справі суд знаходить, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.4ст.. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Шлюб між сторонами зареєстровано 30.09.2011 року в Радивилівському відділі РАЦС актовий запис №69.

Від шлюбу є малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

З лютого 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторонам надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося. Після закінчення наданого терміну на примирення сторони в судовому засіданні настоюють на розірванні шлюбу посилаючись на відсутність спроб примирення з обидвох сторін і неможливість збереження сім»ї. Позивач заявляє, що відповідач має іншу сім»ю і перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Відповідач цього не заперечує.

При таких обставинах суд знаходить, що сім»я розпалася остаточно, збереження її неможливе, шлюб сторін носить формальний характер.

Сім»я базуються на добровільній згоді сторін на спільне проживання. Примусити сторони спільно проживати проти їх волі неможливо.

Малолітній син ОСОБА_4 з лютого 2015 року по даний час проживає з матір»ю і знаходиться на її утриманні. За спільною згодою сторін дитина залишиться проживати з матір»ю і надалі. Враховуючи вік дитини суд знаходить, що це відповідає її інтересам.

Сторони є батьками дитини, що доводиться свідоцтвом про народження І-ГЮ №206623, виданим відділом РАЦС Радивилівського РУЮ Рівненської області 18.03.2014 року, а/з №28.

Відповідач, як батько, зобовязаний утримувати свою малолітню дитину. В судовому засіданні встановлено, що в добровільному порядку відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, а саме на протязі останніх п»яти місяців сплачував кошти на утримання сина по 500 грн. щомісячно. Разом з тим він не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Тому з нього слід стягнути аліменти.

Зі слів сторін суду відомо, що відповідач на даний час офіційно ніде не працює, працює неофіційно і не має сталого заробітку. Доказів, які б спростували це, суду не представлено.

Оскільки відповідач на даний час офіційно ніде не працює, не має сталого заробітку і має нестабільні доходи, аліменти з нього слід стягнути в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 січня 2015 року прожитковий мінімум на дитину віком від до 6 років становить 1032 грн.. Відповідач згідний сплачувати аліменти по 650 грн. щомісячно. Що не суперечить закону.

За період розгляду справи в суді, а саме за період травень-вересень 2015 року відповідач в добровільному сплатив позивачу кошти на утримання сина по 500 грн. щомісячно на загальну суму 2500 грн.. Відповідно до ст..191 СК України аліменти стягуються з дня подання позову до суду. Враховуючи добровільну сплату коштів відповідачем у згаданий період до стягнення підлягає різниця між розміром стягнутих аліментів і сплаченими відповідачем в добровільному порядку коштами за період з 08 травня до 24 вересня 2015 року.

Виходячи з викладеного з відповідача слід стягнути різницю в сумі 600 грн..(650-500=150х4=600)

Позову майнового характеру по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.105,110,112,181,182,184,191 СК України ст.ст.10, 11, 62, 212, 213 ЦПК України суд,

Вирішив:

Розірвати шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в відділі РАЦС Радивилівського РУЮ Рівненської області 30.09.2011 року, актовий запис №69.

Малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати на виховання матері ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 650 /п»ятсот / грн. на щомісячно з подальшою індексацією доходів починаючи з 23.09.2015 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 недоплачені аліменти за період з травня по серпень 2015 року включно в сумі 600(шістсот) грн...

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 121(сто двадцять одну) грн.. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави 487/чотириста вісімдесят сім/ грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 29.09.2015 року.