Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/456/15-ц Головуючий у 1-й інст. Мініч Г. Г.
Категорія 24 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Галацевич О.М., Матюшенка І.В.,

при секретарі судового

засідання Мишаковській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) про повернення боргу за невиконане зобов'язання,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між ним та відповідачем 11.10.2013 року укладено договір про надання послуг та додаток № 1 до нього, за умовами якого остання зобов'язалася розробити вихідний код сайту, інтеграцію дизайну та розмістити сайт в мережі Інтернет. На виконання умов вказаного договору ним було здійснено оплату 50 % вартості послуг. Посилаючись на те, що ФОП ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання не виконала та не повернула отриману передплату, просив суд стягнути з відповідача на його користь 31785,00 грн. боргу за невиконане зобов'язання та судові витрати.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, фактичним обставинам, що мають значення для справи не надана належна оцінка.

Апелянт вказує, що суд не взяв до уваги на п. 3.1 договору, яким сторони визначили строк виконання роботи та те, що відсутній підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт по створенню сайту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Судом встановлено, що 11.10.2013 року між сторонами по справі був укладений договір про надання послуг № 01/111013 та додаток № 1 до нього, за умовами якого ФОП ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання по розробленню вихідного коду сайту, інтеграції дизайну та розміщенню його у мережі Інтернет (а. с. 4, 5-7).

Відповідно до п. 3.1 вказаного додатку до договору строк надання послуг, становить 60 банківських днів з моменту проведення оплати ОСОБА_2 50 % від вартості послуг, що вважається безповоротним авансом.

Пунктом 3.2.3. визначено, що при ненадходженні зауважень від Клієнта в 3-денний термін з моменту повідомлення Клієнта Виконавцем про завершення виконання Послуг згідно цього Додатка, надані Виконавцем Послуги вважаються прийнятими без зауважень. Зауваження щодо виконання Послуг згідно п. 2.1. цього Додатка, Клієнт має надіслати Виконавцю на електронну поштову адресу Виконавця у вигляді нумерованого переліку зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи позивач на виконання умов договору сплатив 31785,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 13 від 11.10.2013 року (а. с. 9).

Відповідач виконала свої зобов'язання покладені на неї договором та повідомила про це замовника. Факт надання ФОП ОСОБА_3 послуг по договору підтверджується листом позивача від 28.04.2014 року з переліком виявлених ним недоліків сайту (а. с. 32).

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надала послуги не порушивши строків їх надання, а ОСОБА_2 у порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів, які підтверджують отримання відповідачем претензії із зауваженнями.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами.

Крім того, суд у своєму рішенні послався на свободу договору, як на одну з умов договору. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України законодавець визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи сторони підписали спірний договір, отже погодилися на його умови.

У зв'язку з наведеним є безпідставними посилання в апеляційні скарзі на те, що суд не врахував факту не підписання апелянтом акту приймання-передачі виконаних робіт.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів враховує те, що на час звернення до суду договір укладений між сторонами був чинним та не оспореним.

За таких обставин колегія суддів вважає рішення суду законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: