Справа № 333/5022/15-ц
Провадження №2/333/2270/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 17.07.2015 р. звернулась ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування. Посилається на таке. 11.03.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за її участю, внаслідок чого був пошкоджений належний їй автомобіль Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1. 11.03.2015 р. Складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). 12.03.2015 року в головному відділені Запорізької обласної дирекції НАСК «Оранта» за адресою м. Запоріжжя, пр. Маяковського,7 було оформлене письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду і надані всі належні документи. 12.03.2015 р. аварійний комісар НАСК «Оранта» оглянув транспортний засіб та склав акт огляду автомобіля. 16.03.2015 р. позивачкою подана заява про страхове відшкодування, зареєстроване у НАСК «Оранта» за №1650. 06.07.2015 р. йому виплачено страхове відшкодування НАСК «Оранта» через «ОСОБА_2 Аваль» в сумі 1229,67 грн. Із сумою страхового відшкодування не згодна, оскільки ця сума не покриває заподіяних їй збитків, недостатня для здійснення ремонту автомобіля від пошкоджень, отриманих у дорожньо-транспортній пригоді 11.03.2015 р. Згідно звіту №32 від 23.06.2015 р. аварійного комісара та оцінювача ОСОБА_3 розмір заподіяної шкоди складає 4982,10 грн. За проведення експертних послуг позивачкою було сплачено 450 грн. Всього відповідач зобовязаний виплатити їй 3752,43 грн., а також витрати на проведення експертизі в сумі 450 грн. Крім того, відповідач прострочив виплату страхового відшкодування в сумі 1229,67 грн. на 20 днів, отже, на підставі ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобовязаний виплати пеню в сумі 40,42 грн. та за несвоєчасну виплату 3752,43 грн. пеню в сумі 185,05 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування та збитки в сумі 4202,43 грн., пеню в сумі 205,47 грн. Пізніше, позивачка збільшила позовні вимоги, просила стягнути пеню в сумі 657,25 грн.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним.

Представник відповідача позов визнав частково, в частині стягнення пені в сумі 20,21 грн., в іншій частині позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що згідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законом. Аварійним комісаром було проведено огляд пошкодженого автомобіля з метою визначення розміру збитків. Протокол огляду транспортного засобу від 13.03.2015 р. складений в присутності позивача, ним підписаний. Відповідно до висновків дослідження №АР2747ВТ №АР2747ВТ-23.03/2 від 23.03.2013 р. вартість матеріального збитку, завданого позивачу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 1229,67 грн. 25.06.2015 р. зазначене страхове відшкодування було перераховано на розрахунковий рахунок АТ «ОСОБА_2 Аваль», що підтверджується платіжним дорученням №35685 від 25.06.2015 р. та відомістю №112 від 25.06.2015 р. Вважає, що висновок про розмір шкоди наданий оцінювачем ОСОБА_3 не може прийматися до уваги, оскільки розрахунок вартості матеріального збитку зроблений на момент огляду транспортного засобу, а саме на 19.06.2015 р., що суперечить вимогам п.п.8,2 п. 8 Наказу Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України «про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 р. №142/5/2092, якою передбачено, що розрахунок вартості матеріального збитку визначається на момент пошкодження. Тобто, оцінювач повинний був враховувати данні станом на 11.03.2015 р. Також оцінювач ОСОБА_3 при складанні звіту не прийняв до уваги той факт, що бризговик не має відношення до ДТП, яке відболося 11.03.2015 р., а також те, що автомобіль позивача мав сліди відновлювального ремонту, що впливає на кінцевий розрахунок. Також відповідач вказує, що граничний строк виплати страхового відшкодування настав 15.06.2015 р. Станом на дату виплати страхового відшкодування 25.06.2015 р. період прострочення становить 10 днів, отже пеня за цей період складає 20,21 грн.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

11.03.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачці, внаслідок чого був пошкоджений цей автомобіль. Складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

13.03.2015 р. аварійний комісар НАСК «Оранта» ОСОБА_4, в присутності ОСОБА_1 оглянув транспортний засіб та склав акт огляду автомобіля. Згідно цього акту автомобіль Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1 має сліди відновлювального ремонту 4 елементи. Пошкоджені: крило заднє ліве, счеса по арці та в середній частині, бампер задній счеси в лівій частині. Пошкодження, які не мають відношення до ДТП: сліди відновлювального ремонту переднього лівого крила, передньої лівої двері, задньої лівої двері, крила заднього лівого. Акт підписаний особою, що проводила огляд та позивачкою ОСОБА_1 (а.с.29).

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування; протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків; для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники; страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

В судовому засіданні належними документами встановлено, що відповідач страхова компанія у відповідності із зазначеними вимогами законодавства розслідувала страховий випадок, іі аварійний комісар оглянув пошкоджений автомобіль, яке належить позивачеві, склав аварійний сертифікат, ремонтну калькуляцію станом на день ДТП, провів розрахунок суми виплати страхового відшкодування. 23.03.2015 р. фахівцем ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» проведене автотоварознавче дослідження №АР2747ВТ-23.03/2. Згідно якого матеріальний збиток згідно умов страхування завданий власникові Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження, визначений на підставі Протоколу огляду та калькуляції відновлювального ремонту складає 1229,67 грн. (а.с.32-33).

За заявою ОСОБА_1 23.06.2015 р. проведено автотоварознавче дослідження (зві №2) автомобіля Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1 автотоварознавцем ОСОБА_3, який вказав вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля станом на 19.06.2015 р. в сумі 4982,10 грн. (а.с.7-12).

Згідно зі ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування); до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Правовідносини, що випливають із обов'язкового страхування, регулюються нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 22.1 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

В судовому засіданні встановлено, що власник забезпеченого транспортного засобу у відповідності зі ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 12 березня 2015 р. (а.с.25, 26) повідомив страховика про настання страхового випадку та у відповідності зі ст. 35 того ж Закону звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

16.03.2015 р. позивачкою подана заява про страхове відшкодування, зареєстроване у НАСК «Оранта» за №1650. 25.06.2015 р. відповідачем перераховане в тому числі на імя позивача страхове відшкодування через «ОСОБА_2 Аваль» в сумі 1229,67 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №35685 від 25.06.2015 р. (а.с.35).

Статтею 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 1 липня 2004 року встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Розраховуючи суму матеріального збитку спричиненого позивачці, як власнику автомобіля Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1, суд виходив із розрахунку шкоди, вказаної в автотоварознавчому дослідженні №32 від 23.06.2015 р., який наданий позивачкою, а не з розрахунку шкоди, вказаної в дослідженні №АР2747ВТ-23.03/2 від 23.03.2015 р., який наданий відповідачем з наступних підстав. Вказані дослідження судом приймаються як письмові докази, а не як висновки експерта. Суд пропонував сторонам заявити клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи, але вони не скористались своїм правом, тому суд розглядає справу на підставі доказів наданих сторонами, згідно вимог ст. 60 ЦПК України.

П. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. передбачено, що вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість, б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ.

Як вбачається із розрахунків матеріальної шкоди вартість ремонту автомобіля менша його ринкової вартості, отже в такому випадку застосовується п. 8.3. вищевказаної Методики, який передбачає, що в інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ за певною формулою. Тому посилання відповідача на те, що вартість матеріального збитку визначається на момент пошкодження, а не на момент дослідження, не заслуговують на увагу.

Суд вважає, що, оскільки, станом на час проведення автотоварознавчого дослідження №32 від 23.06.2015 р., який наданий позивачкою, матеріальна шкода позивачці не була відшкодована, вона мала право звернутися для визначення шкоди до оцінювача самостійно. Суд врахував, що автотоварознавець ОСОБА_3, в розрахунку шкоди враховував курс Євро по відношенню до гривні 24,323767 грн., тобто станом на 19.06.2015 р., а автотоварознавець ОСОБА_5 в автотоварознавчому дослідженні №32 від 23.06.2015 р. враховує курс валют на дату ДТП, тобто станом на 11.03.2015 р. Згідно відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного банку України курс Євро по відношенню до гривні станом на 11.03.2015 р. складає 23,143543 грн. Також, суд врахував, що при розрахунку вартості шкоди обидва оцінювача коефіцієнт фізичного зносу враховували як 1, хоча автотоварознавець ОСОБА_5 при зазначенні складових у формулі вартості відновлювального ремонту вказав, що коефіцієнт фізичного зносу є 0,58, але ж в кінцевому розрахунку вбачається, що він прийнятий за одиницю (а.с.32 зворот).

Оцінюючи письмові докази автотоварознавче дослідження №32 від 23.06.2015 р., та дослідження №АР2747ВТ-23.03/2 від 23.03.2015 р., суд прийняв до уваги розрахунок матеріальної шкоди відповідно до автотоварознавчого дослідження №32 від 23.06.2015 р., оскільки норми Цивільного кодексу та норми Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентують право потерпілої сторони на відшкодування саме реальних збитків. При цьому в статті 22 ЦК України закон визначив поняття збитків, як витрати, яких особа зробила або може зробити для відновлення свого порушеного права.

Оскільки, страхове відшкодування відповідачем було виплачено після спливу встановленого Законом граничного строку 90 днів для виплати, отже, позивачка обґрунтовано могла не ремонтувати пошкоджений автомобіль, бо страховик не виплатив їй кошти на це, а за сплином цього строку відбулося здороження послуг з ремонту, повязане, в тому числі і зі зміном курсу валют (що вбачається з наданих товарознавчих досліджень), суд вважає, що позивачка понесе витрати для відновлення автомобіля Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1, відповідно до вартості послуг та запчастин для ремонту автомобіля станом на день ремонту, а не на день спричинення шкоди, які відповідають витратам вказаним в автотоварознавчому дослідженні №32 від 23.06.2015 р.

Але, беручи до уваги вказане дослідження, суд не погоджується в повному обсязі із сумою матеріальної шкоди, яка в ньому зазначена, виходячи з наступного.

Так, судом не було враховано при розрахунку шкоди, розмір податку на додану вартість - 20%, оскільки ч. ст. 36 вищевказаного Закону передбачає, що у випадку коли, відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Також, при розрахунку вартості шкоди, суд не врахував вартість бризковика в сумі 315,83 грн., оскільки під час огляду транспортного засобу 13.03.2015 р. аварійним комісаром НАСК «Оранта» ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_1 не було встановлено пошкодження бризковика, що підтверджується відповідним актом огляду. У суду не має підстав вважати, що вказане пошкодження бризковика було отримане під час дорожньо-транспортної пригоди, отже, відповідач не повинний відшкодовувати його вартість.

Згідно висновку №32 від 23.06.2015 р. оцінки вартості матеріальної шкоди, яка спричинена володільцю автомобіля Volkswagen Jetta, державний номер НОМЕР_1 вартість матеріальної шкоди складає 4982,10 грн. (а.с.10 зворот). Суд виключив з цієї суми вартість бризковика 315,83 грн. та вартість податку на додану вартість 830,35 грн. (4982,10-830,35-315,83=3835,92), отже обґрунтована вартість матеріальної шкоди складає 3835,92 грн.

Враховуючи, що відповідачем позивачці було виплачено 1229,67 грн., сума страхового відшкодування, яку необхідно стягнути з відповідача, складає 2606,25 грн.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Зважаючи на те, що заява позивача надійшла на адресу відповідача 16.03.2015 р., граничний строк на виплату страхового відшкодування настав 15.06.2015 р.

Платіжним дорученням №35685 від 25.06.2015 р. (а.с.35), підтверджується, що суму страхового відшкодування страхова компанія сплатила 25 червня 2015 р., тобто з простроченням на 10 днів.

Згідно п. 36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, пеня становить 20,21 грн. (1229,67*30%*2:100%:365*10), яка підлягає стягненню з відповідача.

Підстав для стягнення пені за період з 17.06.2015 року по 25.09.2015 р. на суму 3752,43 грн. суд не вбачає, оскільки пеня виплачується за прострочення з вини страховика, а в даному випадку, певна сума страхового відшкодування, нарахована оцінювачем була виплачена, а страхове відшкодування у розмірі, який перевищує цю виплату, нараховане судом, тобто провини відповідача у невиплаті страхового відшкодування в сумі 2606,25 грн. до винесення цього рішення не має.

Суд не погоджується із доводами позивача, що 450 грн. сплачені нею за авто товарознавче дослідження ОСОБА_3 є збитками, тому підстав для їх стягнення не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22-24, 26, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 10, 11, 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 2606 (дві тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 25 коп. та пеню в сумі 20 грн. 21 коп.

Врешті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська