АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790//6415/15
Справа №640/6732/14ц
Головуючий 1 інстанції: Сенаторов В.М..
Категорія:інші Доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Пилипчук Н.П., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 26 червня 2014 року за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа - Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, на дії державного виконавця, -

встановила:

25 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою в порядку розділу VII ЦПК України, в якій просила:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу ДВСУ ХМУЮ Конюхової В.А. по винесенню постанови про накладення арешту на майно - ? частини нежитлової будівлі телятника, а саме: сарай (2-І), сарай (2-2), сарай (2-3), сарай (2-4) (колишній сарай 1-2, площею 1040.0 кв.м.), загальною площею 1036.9., що знаходиться у АДРЕСА_1;

- поновити її порушене право, шляхом скасування у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону на відчуження ? частини нежитлової будівлі - телятника, а саме: сарай (2-1), сарай (2-2), сарай (2-3), сарай (2-4) (колишній сарай 1-2, площею 1040,0 кв.м.), загальною площею 1036.9. що знаходиться у АДРЕСА_1, номер запису обтяження 47434461;

- поновити її порушене право, шляхом скасування у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження рухомого майна заборону на відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження 14196595.

Під час розгляду справи заявник уточнила вимоги (а.с.85-87) та просила:

- скасувати постанови №№42073150, 42185738, Київського відділу ДВСУ ХМУЮ про накладення арешту на майно від 12 лютого 2014 року та 14 лютого 2014 року;

- скасувати у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешти накладені на все майно заявника, РНОКПП НОМЕР_1, номер запису обтяження 4743461, 4748247;

- скасувати у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження рухомого майна заборону на відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження 14196595, 14196595.

Посилалась на те, що державним виконавцем при накладенні арешту на майно боржника допущено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та гарантованих Конституцією України і Цивільним Кодексом України прав власника.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26 червня 2014 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Суд ухвалив: скасувати постанови № 42073150 від 12 лютого 2014 року та № 42185738 від 14 лютого 2014 року Київського відділу ДВСУ ХМУЮ про накладення арешту на майно; скасувати у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешти накладені на все майно ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, номер запису обтяження 4743461, 4748247; скасувати у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження рухомого майна заборону на відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження 14196595.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Перший Український міжнародний банк», яке не приймало участі у розгляді справи, але вважає, що оскаржуваною ухвалою суд вирішив питання про його права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні скарги відмовити. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема, на те, що Банк, як стягувач у виконавчому провадженні, не був залучений до участі у справі та тим самим був позбавлений процесуальної можливості надати заперечення на скаргу.

У суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Перший Український міжнародний банк» апеляційну скаргу підтримала.

Заявник ОСОБА_1 та представник Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2012 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_4, про стягнення заборгованості.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2013 року (арифметичні помилки в якому були виправлені ухвалою того ж суду від 05 серпня 2013 року) було задоволено апеляційну скаргу представника ПАТ «Перший Український міжнародний банк», рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2012 року скасовано, ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволені частково та стягнуто, зокрема, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» суму в розмірі 4 385 876 доларів США 80 центів, 621 євро 68 центів, 804,75 гривеннь та з ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_1 - 68 700,97 доларів США, 621,68 євро та 804,75 гривень (а.с.14-19).

На виконання цього рішення були відкриті виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1, а стягувачем - ПАТ «Перший Український міжнародний банк» (а.с.11, 32).

12 лютого 2014 року постановою державного виконавця Київського органу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №42073150 накладено арешт на все майно, в межах суми боргу, боржника ОСОБА_1 та оголошено про заборону відчуження будь-якого майна, в межах суми боргу, яке їй належить (а.с.10,34).

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при накладені арешту на майно вийшов за межі спадкової маси й обмежив можливість використання ОСОБА_1 майном, яке є її особистою приватною власністю та не входить до складу спадкової маси, чим порушив права боржника на вільне володіння та розпорядження майном, що є її особистою приватною власністю, й за рахунок якого не можуть бути задоволені вимоги кредитора спадкодавця.

Проте такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У п.17 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Учасником виконавчого провадження, прав і обов'язків якого стосується розгляд і вирішення скарги, є стягувач ПАТ «Перший Український міжнародний банк».

Проте суд до участі у справі стягувача не залучив.

Зазначене порушення норм процесуального права є суттєвим та таким, що порушує принцип змагальності цивільного судочинства та право стягувача ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на судовий захист, оскільки оскаржувана ухвала безпосередньо впливає на його права та інтереси.

Суд апеляційної інстанції не має процесуальної можливості залучити ПАТ «Перший Український міжнародний банк» до участі у справі.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є обгрунтованими, а інші доводи по суті є запереченнями на скаргу та повинні бути розглянуті судом першої інстанції при новому розгляді скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок для його вирішення.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи ПАТ «Перший Український міжнародний банк», перевірити доводи і заперечення сторін.

Суду також слід звернути увагу на те, що дана скарга стосується рішень та дій державного виконавця, прийнятих (вчинених) із метою виконання зведеного виконавчого провадження. У разі ж встановлення судом, що це виконавче провадження об'єднує виконавчі провадження щодо виконання судових рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), необхідно вирішити питання щодо юрисдикції справи (Постанова №6 Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» п.9).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 26 червня 2014 року скасувати, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: