УХВАЛА

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Закропивного О.В., Журавель В.І.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерфудс», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» (далі - ПАТ «Піреус Банк МКБ») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 2 червня 2011 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерфудс» (далі - ТОВ «Інтерфудс») було укладено договір про надання овердрафту у розмірі 1 млн. 500 тис. грн на строк до 1 червня 2012 року, а 7 вересня 2011 року вони уклали договір про надання овердрафту у розмірі 4 млн. 900 тис. грн на строк до 6 вересня 2014 року. На забезпечення виконання умов цих договорів банк 2 червня 2011 року та 7 вересня 2011 року уклав із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договори поруки. У результаті порушення умов кредитних договорів утворилася заборгованість, яку позичальник та його поручителі, незважаючи на вимоги, не погасили. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 2 червня 2011 року у розмірі 1 389 601 грн 53 коп. та за кредитним договором від 7 вересня 2011 року - 3 512 722 грн 29 коп.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Подільського районного суду м. Києва від 6 квітня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у відкритті апеляційного провадження у даній справі відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Піреус Банк МКБ», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 294 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Відмовляючи позивачу в задоволенні його заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що представник банку був присутній при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення, а також в матеріалах справи відсутня розписка, а на яку посилається представник банку, про отримання повного тексту оскаржуваного рішення лише 5 травня 2015 року.

Проте до таких висновків апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів не може погодитись із висновками апеляційного суду про те, що банк не навів і не надав доказів причин пропущення строку на оскарження, які можна визнати поважними для забезпечення конституційного права на оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦПК України рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 6 квітня 2015 року, позивач посилався на те, що в останній день, визначений законом на апеляційне оскарження повний текст судового рішення виготовлений не був, а отримав його банк лише 5 травня 2015 року, після звернення зі скаргою до голови районного суду, тобто поза межами строку, передбаченого ч. 2 ст. 222 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частини.

З матеріалів справи убачається, що судом першої інстанції 6 квітня 2015 року ухвалено вступну та резолютивну частину рішення суду.

23 квітня 2015 року ПАТ «Піреус Банк МКБ» звернувся до районного суду з письмовим клопотанням по усунення порушень вимог ч. 3 ст. 209 ЦПК України, у якому зазначив, що представник позивача з дня ухвалення рішення по 23 квітня 2015 року включно, неодноразово звертався до районного суду з проханням про видачу повного тексту рішення, проте отримував відмову у його видачі з причин його невиготовлення (т. 3 а. с. 46).

На порушення вимог ст. 222 ЦПК України копію вступної та резолютивної частини рішення позивачу не вручено негайно після його проголошення, а копію повного судового рішення направлено ПАТ «Піреус Банк МКБ» 28 квітня 2015 року, що підтверджується копією супровідного листа (т. 3 а.с. 37).

У п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» судам роз'яснено, що порушення судом першої інстанції вимог ст. 222 ЦПК України може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Крім того, сама по собі присутність при проголошенні судового рішення не дає можливості мотивувати апеляційну скаргу, як того вимагає ст. 295 ЦПК України.

При цьому ЦПК України не містить вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд на зазначені обставини уваги не звернув.

У зв'язку з наведеним ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: О.В. Закропивний

В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик