АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/1770/15-ц
Справа №22-ц/791/2499/2015 Головуючий в І інстанції: Кусік І.В.
Категорія 27 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

ОСОБА_1

при секретарі: Пляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2,зазначаючи,що відповідно до умов договору № 20322 відповідачу було надано грошові кошти у сумі 15000,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 17.05.2013 року по 16.05.2015 року зі сплатою 32,0 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі. Відповідачка скористалася правом зняття грошових коштів, однак свої зобовязання у встановленому порядку не виконала,в результаті чого станом на 18.05.2015 року має непогашену заборгованість перед позивачем у сумі 31817,27 грн. У звязку із наведеним просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20 липня 2015 рокупозов публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2на користь публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" заборгованість, яка виникла станом на 18.05.2015 року у сумі 31817,27 грн. та складається із: заборгованості за кредитом -13570,03 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом-3179,80 грн.; штраф за прострочення сплати кредиту 3592,82 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів 570,51 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 7463,52 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по процентам 3244,07 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (кредит) 168,41 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (відсотки) 28,11 грн. Стягнуто з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повне задоволення позовних вимог та стягнення на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» з відповідачки заборгованості за кредитним договором, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору № 20322 про відкриття та обслуговування поточного карткового рахунку з видачею платіжної картки від 17.05.2013 року та додаткової угоди № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів від 17.05.2013 року, укладеними між позивачем та ОСОБА_2, відповідачка отримала грошові кошти у розмірі-15000,00 грн. шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на строк з 17.05.2013 року по 16.05.2015 року зі сплатою 32,0 % річних за користування кредитними коштами на споживчі цілі.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач,відповідно до ст.1054 ЦК України,шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що підтверджується випискою по рахунку позичальника за період з 17.05.2013 року по 18.05.2015 року, свої зобовязання за договором виконав, однак позичальник,маючи прострочену заборгованість по процентам та кредиту, згідно виписок по рахунку № 5151, №2001, №2001,№2001,свої кредитні зобовязання не виконав. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості було здійснено 18.09.2014 року у розмірі - 2000,00 грн.

Таким чином,на думку колегії суддів,судом першої інстанції обґрунтовано встановлено,що ОСОБА_2, свої зобовязання перед банком не виконала, своєчасно не надала банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами,відповідно до умов договору, в результаті чого, станом на 18.05.2015 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 31817,27 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом 13570,03 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 3179,80 грн.; штраф за прострочення сплати кредиту 3592,82 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів 570,51 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 7463,52 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по процентам 3244,07 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (кредит) 168,41 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (відсотки) 28,11 грн. Колегія суддів вважає, що зазначена вище сума заборгованості з підстав передбачених законом стягнута з відповідачки на користь банку.

Згідно ст.ст.525-526,530 ЦК України,зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в термін передбачений договором,а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

На підставі вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази,та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно з вимогами ст.88 ЦПК України,судові витрати з підстав передбачених законом стягнуті судом першої інстанції на користь держави.

Доводи апеляційної скарги,щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.88,303,307,308 ЦПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді