Провадження № 2/537/1388/2015
Справа № 537/4333/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.11.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Демиденка І.О.
при секретарі Уткіні О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить ухвалити рішення, яким стягнути з приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 8965 грн. 81 коп. та 1600 грн. витрат на правову допомогу.
На обґрунтування позову зазначила, що 01.09.2014 року між нею як працівником та Кременчуцьким університетом економіки, інформаційних технологій і управління в особі ректора ОСОБА_2 як роботодавцем був укладений трудовий договір контракт № 2 «Про прийняття працівника на роботу». Відповідно до умов даного контракту вона була прийнята на роботу на посаду викладача кафедри інформаційних технологій, системної інженерії та дизайну на строк з 01.09.2014 року до 31.08.2015 року з посадовим окладом 1350 грн. на місяць. 31.08.2015 року вона була звільнена з роботи у зв»язку із закінченням строку дії контракту. Однак, при звільненні відповідач не провів з нею розрахунок . Так, заборгованість відповідача по заробітній платі складає 8965 грн. 81 коп. Зазначила, що нею були понесені витрати у зв»язку з отриманням правової допомоги. З урахуванням вищевикладеного, просить ухвалити рішення, яким стягнути з приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 8965 грн. 81 коп. та 1600 грн. витрат на правову допомогу.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надав суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача.
Відповідач приватний вищий навчальний заклад «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» свого представника в судове засідання не направив з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Представник позивача надав суду заяву , відповідно до якої не заперечує проти заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності , приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до трудового договору-контракту № 2 про прийняття працівника на роботу від 01.09.2014 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу у приватний вищий навчальний заклад « Кременчуцький університет економіки , інформаційних технологій і управління» на посаду викладача кафедри інформаційних технологій, системної інженерії та дизайну з посадовим окладом 1350 грн. на місяць.
31.08.2015 року позивач ОСОБА_1 була звільнена у зв»язку з закінченням терміну дії контракту у відповідності до п.2 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № 67-к від 31.08.2015 року.
При звільненні відповідач не провів розрахунок з позивачем.
Згідно довідки № 133 від 23.09.2015 року, виданої ПВНЗ «Кременчуцький університет економіки , інформаційних технологій і управління» у відповідача перед позивачам утворилась заборгованість по заробітній платі за період з січня 2015 року по серпень 2015 року в розмірі 8965 грн. 81 коп. ( а.с.6).
Відповідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні , безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату , не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
В силу вимог ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу.
Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи , організації, провадиться в день звільнення.
Судом встановлено, що з січня 2015 року відповідач припинив виплачувати заробітну плату позивачу та має перед позивачем заборгованість в розмірі 8965 грн. 81 коп. та в порушення вимог ч.1 ст. 47, ч.1 ст. 116 КЗпП України розрахунок з позивачем в день її звільнення не провів.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо стягнення нарахованої , але не виплаченої заробітної плати є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь 1600 грн. витрат на правову допомогу суд приходить до наступних висновків.
Питання компенсації витрат на правову допомогу врегульовано ст. 84 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2015 року між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги № 18 ( а.с.7).
Згідно умов даного договору ОСОБА_3 зобов»язувався надавати юридичні послуги щодо складання та подання позовної заяви ; надання правової допомоги, послуг адвоката, послуг захисту та представництва прав та інтересів ОСОБА_1 під час розгляду справи. За надані послуги позивачем було сплачено 1600 грн.
Відповідно до акту прийому-здачі виконаних робіт за договором № 18 про надання правової допомоги від 28.09.2015 року адвокатом ОСОБА_3 було затрачено 3 години за складання та подання позовної заяви.
Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, пов»язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 01.09.2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 грн.
Тобто, граничний розмір компенсації витрат на 1 годину роботи становить 551 грн. 20 коп. ( 1378 грн. х 40 % : 100 %).
З матеріалів справи вбачається, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в справі становить 551 грн. 20 коп. х 3 години = 1653 грн. 60 коп.
За позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача на її користь 1600 грн. витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів .
З огляду на вищевикладене , суд вважає за доцільне розглядати позовні вимоги в межах, що заявлені позивачем.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1600 грн. витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Суд при розподілі судових витрат у вигляді судового збору бере до уваги пільги позивача по сплаті судового збору з позову, що виникає з трудових правовідносин та присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави 487,20 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.10,60,79,88, 212,213,215,224-226,367 ЦПК України, ст.ст.47, 116,117 КЗпП України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 8965 (вісім тисяч дев»ятсот шістдесят п»ять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп.
Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» на користь ОСОБА_1 1600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат на правову допомогу .
Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення в частині присудження працівникові заробітної плати за один місяць виконати негайно.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.О.ДЕМИДЕНКО

Повний текст рішення виготовлений 11.11.2015 року