Справа № 473/4122/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"11" листопада 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1, її представника - ОСОБА_2

представника відповідача - Курінної Т.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та стягнення страхових виплат,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та стягнення страхових виплат.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що є рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

До січня 2012 року брат постійно проживав в м. Червонопартизанськ Луганської області та отримував щомісячні страхові виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а потім переїхав до неї, як до єдиної родички, бо хворів.

З того часу, коли на території Луганської області почалися бойові дії, Фонд соціального страхування тимчасово припинив страхові виплати, у зв'язку з чим, виникла заборгованість.

Після смерті брата вона звернулася до Вознесенського відділення фонду виконавчої дирекції із проханням провести виплату несвоєчасно отриманих братом страхових сум, однак їй було відмовлено з посиланням на розбіжності у документах.

На підставі викладеного, позивач просила суд встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, факт постійного проживання з ОСОБА_4. з нею на момент смерті, та посилаючись на наявний спір щодо отримання страхових виплат, просила також стягнути з відповідача на її користь страхові виплати, не отримані померлим за життя за період - з червня 2014 року по вересень 2014 року у розмірі 10096 гривень 88 копійок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області Курінна Т.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, але заперечувала проти стягнення з відповідача судових витрат.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 13.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області ( а.с. 10 ).

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Вознесенському районі з метою отримання страхових виплат, котрі були нараховані Фондом її брату ОСОБА_4, проте не виплачені за життя, надавши відповідні документи, але їй було відмовлено в отриманні страхових виплат, оскільки родинні відносини між нею та померлим ОСОБА_4 не підтверджені у зв'язку з наявністю розбіжностей в документах, крім того, потребує підтвердження факт постійного проживання позивача з останнім на момент його смерті. ( а.с. 20 ).

Наведені обставини свідчать про те, що встановлення обох фактів позивач пов'язує з подальшим отриманням страхових виплат, щодо яких існує спір.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення згідно переліку цієї статті, але, відповідно до ч. 2 зазначеної норми в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти не передбачені нормами ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З роз'яснень, які надав Пленум Верховного суду України в своїх постановах за № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (п.п. 1) та за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 2) вбачається, що питання щодо встановлення фактів родинних відносин постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо в разі неможливості підтвердження цих фактів в іншому порядку, підлягає розгляду судом в окремому провадженні, а у разі наявності спору в позовному провадженні.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на момент смерті останнього, знайшли підтвердження в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів:

- показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою, та на момент смерті ОСОБА_4 вони проживали разом в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області за адресою: АДРЕСА_1.

- свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, де в графі батько по-батькові її батька зазначено - ОСОБА_7 ( а.с. 8);

- свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2, де в графі батько, по-батькові його батька зазначено (рос.) - ОСОБА_7 ( а.с. 11).

- довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 22.06.2015 року відповідно до якої ОСОБА_4 з 13.01.2011 року по день смерті проживав разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 22).

Як вбачається з довідки 1209 № 0 від 03.07.2015 року сума страхових виплат потерпілому ( членам його сім'ї ) та страхових виплат на медичну та соціальну допомогу нарахована за червень 2014 року -вересень 2014 року ОСОБА_4 становить 10096 гривень 88 копійок ( а.с. 39).

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії,стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до п.10 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Отже, зазначеними правовими нормами передбачено право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого членам їхніх сімей і лише в разі їх відсутності ці кошти включаються до складу спадщини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Зазначені ознаки сім'ї знайшли своє підтвердження в суді, проти вказаного не заперечувала в судовому засіданні і представник відповідача.

З урахуванням викладеного суд вважає, що померлий постійно проживав з позивачем, вів з ним спільне господарство, між ними були наявні взаємні права та обов'язки, а тому він був членом сім'ї останнього, який має право на одержання зазначених ним в позові сум.

Відповідно до положень ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч 1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, а граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Суд вважає, що виходячи з характеру та обсягу наданих позивачу ОСОБА_1 юридичних послуг, заявлений нею розмір відшкодування витрат ( відповідно 500 грн.) є достатнім, цілком відповідає складності справи та зусиллям, які адвокат доклав на надання правової допомоги, тому має бути відшкодований позивачу другою стороною в повному обсязі, що відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_2 - 500 грн., що підтверджується відповідним договором та квитанцією та розрахунком вартості правової допомоги ( а.с. 31-33, 41).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та стягнення страхових виплат - задовольнити.

Встановити факт, того що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області на користь ОСОБА_1:

-страхові виплати за період - з червня 2014 року по вересень 2014 року( включно) у розмірі 10096 ( десять тисяч дев'яносто шість ) гривень 88 копійок;

-судові витрати: судовий збір у розмірі 974 ( дев'ятсот сорок сім ) гривень 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 500 ( п'ятсот ) гривень, а всього -11571 ( одинадцять тисяч п'ятсот сімдесят одну) гривню 28 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя Висоцька Г.А.