У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

25 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об'єднання», комунальне підприємство з приватизації державного житла та інформативних послуг «Берегиня», про визнання частково протиправним рішення про приватизацію квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про приватизацію квартири, усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання частково протиправним рішення про приватизацію квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про приватизацію квартири, усунення перешкод у користуванні спільним допоміжним приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до договору купівлі-продажу придбав квартиру АДРЕСА_1. Зазначений будинок є двоповерховим багатоквартирним приміщенням і відноситься до житлового фонду старої забудови, а тому проектно-технічною документацією не були передбачені індивідуальні туалети в окремих квартирах. Однак були облаштовані загальні туалети на першому поверсі будинку для користування мешканцями квартир першого і другого поверху. Згодом власники квартир на першому поверсі облаштували у своїх квартирах власні туалети, переробивши їх з допоміжних приміщень. На даний час відповідачі приватизували квартиру АДРЕСА_2, оформивши право власності й на спірну кладову кімнату (спірне приміщення).

Враховуючи вказане, позивач просив визнати протиправним рішення виконкому Дрогобицької міської ради прийняте у формі протоколу № 6 від 29.04.2013 року та визнати недійсним свідоцтво від 29.04.2013 року видане комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради про приватизацію квартири АДРЕСА_2 в частині передання у власність відповідачам спільного допоміжного приміщення, площею 1,2 кв.м., позначеного на технічному плані як туалет, а також зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні спірним допоміжним приміщенням шляхом розібрання спорудженого ними проходу до даного приміщення зі сторони загального коридору.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 червня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в особі Комісії з питань приватизації житла, прийняте у формі протоколу № 6 від 29.04.2013 року в частині передання у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 допоміжного приміщення, площею 1,2 кв. м. у квартирі АДРЕСА_2, позначеного на технічному плані як туалет.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на квартиру за вказаною адресою, в частині передання у власність допоміжного приміщення, площею 1,2 кв. м., позначеного на технічному плані як туалет.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 усунути перешкоди ОСОБА_4 і членам його сім'ї в користуванні допоміжним приміщенням, площею 1,2 кв. м. на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 шляхом розібрання спорудженого ними проходу до даного приміщення із сторони загального коридору.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 6 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов І.К. Парінова