Ухвала

іменем україни

20 лютого 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 03 лютого 2015 року у справі за позовом Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_2, управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні землями загального користування та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року Іванковичівська сільська рада звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 грудня 2011 року комісією із землеустрою та охорони навколишнього середовища, транспорту зв'язку та будівництва Іванковичівської сільської ради Васильківського району було проведено перевірку за скаргами власників земельних ділянок ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за результатами якої було складено відповідний акт та 27 грудня 2011 року винесено постанову, якою зобов'язано відповідача переставити паркан, прибрати бетонні блоки, інші будівельні матеріали та звільнити проїжджу частину АДРЕСА_1 в районі земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_3 для забезпечення проїзду по ній відповідно до плану схеми проїзду. Однак, дана постанова, які і аналогічного змісту приписи Іванковичівської сільської ради від 31 серпня 2011 року № 172-02/12 та від 24 листопада 2011 року № 247 відповідачем виконані не були. Крім того, фактична межа земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на підставі вищезазначеного державного акту, не відповідає координатам, які зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки. При виготовленні землевпорядною організацією технічної документації та подальшого затвердження 18 вересня 2003 року вказаної документації на 11 сесії Іванковичівською сільською радою не було перевірено чи дотримано земельні та містобудівні норми суміжних меж та меж земель загального користування, що призвело до фактичної передачі у власність відповідачу частину дороги загального користування по АДРЕСА_1 та призвело до порушення прав громадян, які проживають по вказаній вулиці, зокрема гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Враховуючи уточнені позовні вимоги сільська рада просила суд, зобов'язати ОСОБА_2 протягом п'яти днів з моменту набрання рішенням законної сили звільнити проїзд загального користування по АДРЕСА_1 в районі розташування земельних ділянок, що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від складованих ним бетонних блоків та інших будівельних матеріалів, зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні територіальною громадою с. Іванковичі Васильківського району Київської області проїздом загального користування по АДРЕСА_1, а також зобов'язати його знести паркан, який перегороджує даний проїзд в районі належної йому земельної ділянки. Визнати протиправним та скасувати рішення 11 сесії Іванковичівської сільської ради 24 скликання від 13 вересня 2003 року № 68 в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,182 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, державного акту серії КВ №2 від 06 квітня 2004 року на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2, виданий Васильківським районним відділом земельних ресурсів та його реєстрацію, як такі, що були виготовлені із порушеннями вимог законодавства України.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні землями загального користування Іванковичівської сільської ради Васильківського району шляхом відновлення меж земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 в натурі відповідно до каталогу координат, що зазначені у кадастровому плані земельної ділянки в технічній документації по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №2 від 06 квітня 2004 року на ім'я ОСОБА_2

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 03 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення 11 сесії Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області 24 скликання від 18 вересня 2003 року № 68 в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,182 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1. Скасовано Держаний акт серії КВ № 2 на право власності на земельну ділянку площею 0,182 га. по АДРЕСА_1 виданий 06 квітня 2004 року на ім'я ОСОБА_2, та який зареєстрований Васильківським районним відділом земельних ресурсів за № 1687 в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити проїзд загального користування по АДРЕСА_1 в районі розташування земельної ділянки, що належать ОСОБА_3 від складованих ним бетонних блоків та інших будівельних матеріалів. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні територіальною громадою с. Іванковичі Васильківського району Київської області проїздом загального користування по АДРЕСА_1 шляхом знесення паркану, який перегороджує даний проїзд в районі належної йому земельної ділянки.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд керуючись положеннями ст. 391 ЦК України, ст.ст. 83, 125, 155, 158, 393, ЗК України, дійшов вірного та обґрунтованого висновку щодо скасування вищезазначеного рішення сесії сільської ради в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,182 га, Держаного акту на право власності на вказану земельну ділянку, а також, щодо звільнення проїзду загального користування та усунення перешкоди в користуванні проїздом загального користування по АДРЕСА_1 шляхом знесення паркану, який перегороджує даний проїзд в районі належної відповідачу земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкриті касаційного провадження у справі за позовом Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_2, управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні землями загального користування та зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ