АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 688/4504/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1511/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Варвус Ю.Д., Янчук Т.О.

при секретарі Кошельник В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/1511/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Шепетівський цукор» на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 червня 2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Шепетівський цукор» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

У вересні 2014 року ТзОВ «Торговий дім «Шепетівський цукор» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої працівником. В обґрунтування вимог товариство вказувало, що згідно наказу від 04.05.2011 року № 09- Л, ОСОБА_1 було прийнято на посаду завідуючої складом витратних матеріалів. Враховуючи те, що вказана посада безпосередньо пов'язана з обліком, збереженням та відпустку товарно-матеріальних цінностей, з відповідачем укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 04.05.2011 року. В результаті здійснення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що перебували під звітом ОСОБА_1, встановлено розбіжність у фактичній наявності та даних бухгалтерського обліку. Так, за даними бухгалтерського обліку на складі знаходилось 300,015 тонни меляси бурякової, проте по факту встановлено наявність лише 170,97 тонни. Таким чином, недостача становила 129,045 тонни. Про вказану недостачу комісією з інвентаризації складено інвентаризаційний опис №1 від 27.03.2014 року. На засіданні інвентаризаційної комісії 28.04.2014 року опрацьовано документи з інвентаризації та складено протокол під №1. Внаслідок наявності порушень з боку матеріально-відповідальної особи вимог посадової інструкції, інвентаризаційна комісія вирішила віднести нестачу меляси бурякової у кількості 129,045 тонни на винну особу з подальшим відшкодуванням завданого збитку у відповідальності до встановленого законодавством порядку. Згідно висновку про належну оцінку побічної продукції бурякоцукрових підприємств станом на 27.03.2014 року вартість меляси бурякової становить 1 550,00 грн./тонна. Таким чином, розмір шкоди завданої внаслідок нестачі товару становить 200 019,75 грн. (1550 грн. х 129,045 тонни), яка підлягає відшкодуванню за рахунок матеріально-

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Стаднійчук Н.Л. Справа №22ц/792/ 1511/15

Доповідач -Кізюн О.Ю. Категорія № 53,56

відповідальної особи, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТД « Шепетівський цукор» шкоду завдану нестачею товару у розмірі 200 019, 75 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 троку в задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скаргі ТзОВ «Торговий дім «Шепетівський цукор» просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення, яким позов товариства задоволити в повному обсязі.

Апелянт в обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом при вирішенні справи безпідставно не взято до уваги положення абз.13 п.14.1.6 Інструкції хіміко-технологічного контролю та обліку цукрового виробництва передбачена можливість заміру недоливу меляси у чані градуйованою рейкою. Апелянт зазначає, що здійснення вимірювання меляси у чані ниткою, а не рейкою не могло вплинути на точність заміру, тим більше, що в матеріалах справи містяться і інші матеріали інвентаризації, які здійснювались аналогічним способом, і дані яких збіглися з даними бухгалтерського обліку, що вказує на їх достатню точність. Залишки меляси, у тій кількості що була визначена інвентаризаційним описом було реалізовано споживачам та підтверджується накладними. Підписуючи інвентаризаційний опис ОСОБА_1 не заперечувала щодо порядку проведення замірів залишків меляси та результатів таких замірів. Зі сторони ТОВ „ТД"Шепетівський цукор" було забезпечено належне зберігання майна. Цілісність чанів для зберігання меляси доведено в судовому засіданні, відсутні докази і крадіжки меляси сторонніми особами. Апелянт вважає таким, що не відповідає обставинам справи висновок суду про те, що після прийняття ОСОБА_1 на зберігання 300,015 т меляси з 21.04.2014 року по 27.03.2014 року рух товарно - матеріальних цінностей (меляси) на товаристві не відбувався, тому, відповідно й облік руху меляси відповідачкою не вівся.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Янцеловський М.Ф. про розгляд справи повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з'явилися, подали письмові повідомлення про розгляд справи у їх відсутності, а також письмове заперечення на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.134 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству. установі, організації, у випадку. коли між працівником і підприємством. Установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Статтею 135-1 КЗпП України встановлено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Перелік таких посад і робіт міститься в Переліку посад і робіт, що зміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмової договори про повну матеріальну відповідальність на забезпечення збереження цінностей, який затверджено постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24. У першому розділі цього Переліку зазначено посаду завідувача складом.

Встановлено, що згідно наказу генерального директора ТОВ „ТД"Шепетівський цукор" від 04.05.2011 року № 09- Л, ОСОБА_1 прийнято на посаду завідуючої складом витратних матеріалів з 04.05.2011 року з окладом згідно штатного розпису (а.с.11т.1).

04.05.2011 року між ТОВ „ТД"Шепетівський цукор" та ОСОБА_1 - завідуюча складом витратних матеріалів, укладено письмовий Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.14-15,т.1)

17.06.2013 року ОСОБА_1 під особистий розпис була ознайомлена із Посадовою інструкцією завідувача складом витратних матеріалів, яка затверджена т.в.о. генерального директора ТОВ „Торговий дім „Шепетівський цукор" 17.06.2013 року (а.с.22-27,т.1)

Встановлено також, що на підставі наказу № 35/2/1 від 27 березня 2014 року інвентаризаційною комісією в складі: голови комісії - заступника начальника комерційного відділу ОСОБА_4, членів комісії - заступника головного технолога ОСОБА_5, заступника головного бухгалтера ОСОБА_6, слюсара служби механічної ОСОБА_7, матеріально - відповідальної особи ОСОБА_1, 27.03.2014 року була проведена інвентаризація товарно - матеріальних цінностей (меляса бурякова), в результаті якої встановлено, що за даними бухгалтерського обліку рахується меляси бурякової в кількості 300,015 тонн на суму 90 004,50 грн., фактично визначено меляси бурякової в кількості 170,97 тонн на суму 51 291,00 грн. (а.с.16-19,т.1, а.с.51,т.2)

За результатами інвентаризації меляси бурякової 28.04.2014 року відбулося засідання інвентаризаційної комісії ТОВ „ТД"Шепетівський цукор", яка постановила нестачу меляси бурякової в кількості 129,045 тонн за балансовою вартістю 38 713,50 грн. віднести на винну особу - завідуючу складом витратних матеріалів ОСОБА_1, з подальшим відшкодуванням завданого збитку у відповідності до Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого Постановою КМУ від 22.01.1996 року №116 (а.с.20-21,т.1)

На підставі подання виконавчого директора від 30.04.2014 року, протоколу засідання інвентаризаційної комісії № 1 від 28.04.2014 року Генеральним директором ТОВ „ТД"Шепетівський цукор" видано наказ від 30.04.2014 року №29/1-Л про звільнення з 30.04.2014 року завідуючу складом витратних матеріалів ОСОБА_1 за вчинення дій, що дають підставу для втрати довір'я, по п.2 ст.41 КЗпП України (а.с.13,т.2)

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертиз від 28.05.2015 року, виконаної судовими експертами Хмельницького відділення Київського НДІ судових експертиз на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду від 13.01.2015 року, нестача товаро - матеріальних цінностей - меляси бурякової, встановлена за інвентаризаційним описом на Товаристві з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Шепетівський цукор" від 27.03.2014 року за період роботи ОСОБА_1 з 01.11.2013 року по 27.03.2014 року в розмірі 129,045 тонн підтверджується (а.с.235-242,т.2)

Визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей встановлює Порядок визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 116, і згідно якого розмір збитків визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

Згідно звіту про незалежну оцінку побічної продукції бурякоцукрових підприємств - меляси бурякової, виконаного 26.05.2014 року оцінювачем Приватного підприємства „Агентство нерухомого майна „Гудвіл", що діє на підставі Статуту підприємства. зареєстрованого 27.10.1997 року № 18 Шепетівським виконавчим комітетом та Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 15661/13, виданого Фондом державного майна України 29.11.2013 року, вартість об'єкта оцінки визначена оцінювачем шляхом застосування порівняльного підходу і на підставі проведених досліджень встановлено, що станом на 27.03.2014 року середньоринкова ціна маляси бурякової на ринку товарів в Україні становила (з ПДВ), грн./тонна 1 550 грн.(а.с.70-92,т.2)

При вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що визначення фактичної кількості меляси бурякової під час інвентаризації 27.03.2014 року проводилося ниткою з вантажем, тобто способом, що не передбачений нормами обліку меляси, тому результати інвентаризації не можна вважати достовірними. Висновок експерта щодо документального підтвердження наявності нестачі меляси в кількості 129,045 т судом не взято до уваги, оскільки експертом не досліджувався порядок проведення інвентаризації в частині визначення фактичної кількості меляси. Порушення ОСОБА_1 порядку ведення оперативного обліку, на думку суду, не могло бути причиною нестачі меляси, і оскільки судом не встановлено, якими неправомірними діями ОСОБА_1 заподіяно матеріальної шкоди позивачу та не вбачається причинного зв'язку між її діями (бездіяльністю) та шкодою, тому підстави для стягнення з відповідачки матеріальної шкоди відсутні.

Відповідно до загальних підстав та умов матеріальної відповідальності, визначених ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності за пряму дійсну шкоду, і за умови, коли така шкода заподіяна винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Отже, пряма дійсна шкода - це основний елемент юридичного складу, який породжує обов'язок працівника відшкодувати матеріальну шкоду і дає право підприємству, установі, організації притягти працівника до матеріальної відповідальності. До прямої дійсної шкоди належить недостача матеріальних цінностей, виявлена у матеріально відповідальної особи у зв'язку з виконанням нею трудових обов'язків. Про недостачу йдеться у всіх випадках, коли працівник зобов'язаний відзвітувати про отриманні матеріальні цінності, а при звіті (інвентаризації) виявиться їх менша кількість.

Поряд із цим працівник не несе матеріальної відповідальності якщо шкода заподіяна не з його вини.

З наведених судом першої інстанції мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, убачається, що при вирішенні справи суд виходив із недоведеності позивачем наявності нестачі меляси бурякової, і відсутності вини матеріально - відповідальної особи у заподіянні позивачу матеріальної шкоди, що на думку колегії суддів є взаємовиключаючими висновками.

Крім того, ці висновки суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до правил ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Колегія суддів вважає, що факт нестачі меляси бурякової в кількості 129,045 тонн є доведеним і підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: матеріалами інвентаризації товарно - матеріальних цінностей від 27.03.2014 року, висновком судової товарознавчої експертиз від 28.05.2015 року, поясненнями голови та членів інвентаризаційної комісії ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, даних ними в суді першої інстанції в якості свідків.

Доводи ОСОБА_1 та висновок суду першої інстанції про те відповідно до п.14.1.6 Інструкції з хіміко-технічного контролю та обліку цукрового виробництва, яка затверджена Міністерством харчової промисловості СРСР від 27.07.1981 року, вимір висоти недоливу або переливу меляси має проводитися градуйованою рейкою, тому результати інвентаризації не можна вважати достовірними, не можна визнати беззаперечними.

Як слідує із пояснень свідка ОСОБА_5, яка працює заступником головного технолога ТОВ „ТД"Шепетівський цукор", свідка ОСОБА_8, яка є головним технологом цього товариства, свідка ОСОБА_4- заступника начальника відділу постачання та збуту товариства, на підприємстві ніколи не було градуйованої рейки, а тому визначення кількості меляси шляхом визначення об'єму недоливу в чані за допомогою нитки з вантажем є звичною для них практикою.

Докази, які б беззаперечно вказували на недостовірність результатів інвентаризації меляси бурякової, в матеріалах справи відсутні.

Крім наведеного, з матеріалів справи убачається, що меляса бурякова в кількості 300.015 тонн 21.01.2014 року була придбана ТОВ „ТД"Шепетівський цукор" через ОСОБА_1 від ПАТ „Шепетівський цукровий комбінат", де ОСОБА_1 працювала за сумісництвом завідувачем складом витратних матеріалів комерційного відділу. З її участю, як матеріально - відповідальної особи по АТ „Шепетівський цукровий комбінат" 01.11.2013 року була проведена інвентаризація по складу витратних матеріалів - меліси бурякової, за результатами якої встановлена фактична наявність меліси в кількості 300,365 тонн. Саме ця меляса, за мінусом реалізованої, в кількості 300,015 тонн й була передана під звіт ОСОБА_1 21.01.2014 року, що підтверджується накладною №3 від 21.01.2014 року та прибутковим ордером № 3 від 21.01.2014 року (а.с.68-69, 129-130,т.1, а.с.12,т.2)

Розрахунок матеріальної шкоди позивачем в сумі 200 019,75 грн. здійснено з дотриманням Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 116.

Відповідно до умов Договору про повну матеріальну відповідальність від 04.05.2011 року, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 взяла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності матеріальних цінностей, переданих їй для зберігання підприємством. У зв'язку із цим вона зобов'язалася своєчасно повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження переданих їй для зберігання матеріальних цінностей, вести їх облік, надавати звіт про їх рух і залишки матеріальних цінностей (а.с.14,т.1)

Відповідно до Посадової інструкції завідувач складом витратних матеріалів належить до категорії „керівники", приймає мелясу бурякову від виробництва по кількості, якості, веде оперативний рух товарно - матеріальних цінностей, забезпечує збереження поступаючи на склад матеріальних цінностей і здійснює контроль за правилами їх зберігання. Завідувач складом витратних матеріалів підпорядковується начальнику відділу постачання та збуту. В межах своєї компетенції має право повідомляти безпосередньому керівнику про всі виявлені недоліки та вносити пропозиції щодо їх усунення (а. с. 22-27)

При розгляді справи судом першої інстанції не встановлено обставин, які б вказували на розкрадання меляси бурякової сторонніми особами, або ж на не створення підприємством умов для належного збереження довірених ОСОБА_1 матеріальних цінностей.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в березні 2014 року невідомі особи зірвали замок та пошкодили захисний кожух пускового механізму, що відкрило доступ сторонніх осіб до меляси, не підтверджено належними та допустимими доказами, а також відсутні докази, що про виявлені недоліки ОСОБА_1 повідомляла керівництво підприємства.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 належним чином не забезпечила збереження переданих їй для зберігання матеріальних цінностей - меляси бурякової, що призвело до її нестачі та заподіяння позивачеві матеріальної шкоди.

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів виходить із положень ст.137 КЗпП України, і вважає, що розмір шкоди, заподіяної позивачеві, внаслідок неналежного виконання відповідачкою покладених на неї трудових обов'язків, підлягає зменшенню з урахуванням майнового стану відповідачки, яка здійснює догляд за донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, і отримує соціальну допомогу на одну дитину як одинока матір у розмірі 309 грн. 60 коп. (а.с.27)

Ураховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача на покриття матеріальної шкоди 30 000 гривен, а також з урахуванням правил ч.1 ст.88 ЦПК України присудити з відповідачки на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 300 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Шепетівський цукор» задовольнити частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 червня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Шепетівський цукор» у відшкодування матеріальної

шкоди 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень) та витрати по оплаті судового збору у розмірі 300 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підпис

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Кізюн