АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача Зубко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Транс ЛТД» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року про часткову відмову у відкритті провадження у справі по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Транс ЛТД» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.08.2015 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Європа-Транс ЛТД» до ПрАТ «СК «Статус».

Позивач не погоджуючись з ухвалою оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов'язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що суд помилково дійшов висновку про те, що вимоги до ПрАТ «СК «Статус» не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ТОВ «Європа-Транс ЛТД» до ПрАТ «СК «Статус» не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки наявний спір між юридичними особами, має вирішуватись за правилами господарського судочинства.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2015 ТОВ «Європа-Транс ЛТД» звернулось до суду з позовом до ПрАТ «СК «Статус» та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, зокрема просило стягнути з ПрАТ «СК «Статус» 50 000 грн. у відшкодування майнової шкоди, згідно ліміту відповідальності за договором страхування та стягнути з ОСОБА_4, (особи винної у заподіяння майнової шкоди) 103 103, 14грн. майнової шкоди, у зв'язку з тим, що розмір заподіяної шкоди перевищує розмір страхової виплати.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства. При цьому законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Стаття 12 ГПК України не визначає підвідомчість справ господарським судам по суб'єктному складу, а зокрема, вказує, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, тощо.

Матеріали справи не містять даних щодо укладення між позивачем ТОВ «Європа-Транс ЛТД» та відповідачем ПрАТ «СК «Статус»будь-яких господарських договорів.

Отже, аналізуючи зміст заявлених позовних вимог та співвставляючи їх з виниклими правовідносинами, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки, виходячи з вимог ст.ст. 1, 2, 12 ГПК України, ст. 15 ЦПК України та норм ЦК України, вбачається, що між сторонами виникли деліктні (позадоговірні) правовідносини, за якими, у випадку доведеності, наступає деліктна відповідальність, тобто позадоговірна відповідальність за цивільним правом, пов'язана із заподіянням майнової шкоди внаслідок цивільного правопорушення. Водночас, слід зазначити, що на відміну від відповідальності цивільної за порушення договірного зобов'язання, деліктна відповідальність настає при порушенні загального, обумовленого законом зобов'язання особи не завдавати шкоди будь-кому.

В даному випадку, позивач звертаючись до суду з позовом вказує, що йому заподіяна майнова шкода з вини відповідача ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Статус», яке не виконало зобов'язань за договором страхування щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Тобто, заявлені позивачем вимоги до кількох відповідачів, в даному випадку, можуть бути об'єднані в одне провадження, оскільки такі вимоги виникли з одного цивільного правопорушення і пов'язані між собою, що узгоджується з роз'ясненнями викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

З огляду на викладене та враховуючи зміст правової позиції Верховного Суду України викладеної у справі № 6-467цс15, на яку послався суд першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що вказана правова позиція не може бути застосована до пред'явлених вимог даного спору.

При цьому, слід зазначити, що сам факт наявності спору між двома суб'єктами господарювання (юридичними особами) не є підставою для визнання спору таким, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу помилився з застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо підвідомчості даного спору.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а саме скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції. Вимоги ж апеляційної скарги щодо постановлення нової ухвали про зобов'язання суд першої інстанції відкрити провадження у справі суперечать вимогам процесуального закону, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа-Транс ЛТД» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року про часткову відмову у відкритті провадження у справі - скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді