РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15347/14-ц

пр. № 2/759/530/15

10 листопада 2015 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Васюрі Я.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, просив суд витребувати від ОСОБА_3 на його користь ОСОБА_2, ід.н. НОМЕР_1 земельну ділянку площею 0,0711га. (нуль цілих сімсот одинадцять десятититисячних гектара) , що розташована на перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва за кадастровим номером НОМЕР_2. Стягнути з нього судові витрати по справі сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13.12.2006р., він. т.б. ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кравченко Н.П., зареєстровано в реєстрі за №1574 придбав земельну ділянку площею 0,0711га. що розташована перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва. 20.11.2012р. ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на виконання договору №К-507-СВ від 26.10.2012р. про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, укладеного з ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві провели прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме земельної ділянки площею 0,0711га., що розташована на перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва за кадастровим номером НОМЕР_2, власником якої є ОСОБА_2 Відповідно до протоколу проведення торгів переможцем торгів став ОСОБА_4 30.11.2012р. державним нотаріусом першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. видано на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на вищезазначену земельну ділянку. 17.04.2013р. ОСОБА_4 звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві та зареєстрував право власності на вищезазначену земельну ділянку, про що зазначено в витягу. Проте апеляційним судом м.Києва від 24.12.20134р. прилюдні торги, які відбулись 20.11.2012р. щодо реалізації арештованого майна, а саме земельної ділянки0,0711га. що розташована перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва , визнані недійсними. Свідоцтво видане 30 листопада 2012року державним нотаріусом першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П., яким посвідчено право власності ОСОБА_4 на вищезазначену земельну ділянку скасовано. Таким чином, власником земельної ділянки є він-ОСОБА_2. Проте ОСОБА_4 достовірно знаючи про скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку виданого на його ім»я ( оскільки його представник брав участь у всіх судових засіданнях), здійснив продаж земельної ділянки гр.ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчено 24.06.2014р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Адаменко Л.А., зареєстровано в реєстрі за №1184. По факту незаконного продажу ОСОБА_4 земельної ділянки Святошинським РУ ГУ МВС України в м.Києві відкрито кримінальне провадження «0007023 від 14.08.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..190 КК України та проводиться досудове розслідування. Він, т.б. ОСОБА_2 не мав наміру відчужувати належну йому на праві власності земельну ділянку, таке відчуження не відповідало його волі, а ОСОБА_4 здійснив відчуження земельної ділянки на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку виданого на його ім'я, яке на момент продажу було скасовано, тобто він не мав права відчужувати спірну земельну ділянку. Відповідно просить суд задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та 3-тя особа ОСОБА_4 належним чином повідомлялися про день слухання справи, про що є відповідне повідомлення та підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції та випискою щодо відстеження пересилання поштових відправлень. В судове засідання 22.09.2015р., 1011.2015р. не з'явилися, про причини неявки суд не повідомляли. Суд, керуючись вимогами ст.ст74, ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та 3-ї особи, винести заочне рішення по справ. Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кравченко Н.П., зареєстровано в реєстрі за №1574 придбав земельну ділянку площею 0,0711га. що розташована перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва./а.с.6-9/

20.11.2012р. ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на виконання договору №К-507-СВ від 26.10.2012р. про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, укладеного з ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві провели прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме земельної ділянки площею 0,0711га., що розташована на перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва за кадастровим номером НОМЕР_2, власником якої є ОСОБА_2 /а.с.10/

Відповідно до протоколу проведення торгів переможцем торгів став ОСОБА_4 30.11.2012р. державним нотаріусом першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П. видано на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на вищезазначену земельну ділянку./а.с.11/

Апеляційним судом м.Києва від 24.12.20134р. винесено рішення, яким прилюдні торги, які відбулись 20.11.2012р. щодо реалізації арештованого майна, а саме земельної ділянки0,0711га. що розташована перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва , визнані недійсними. Свідоцтво видане 30 листопада 2012року державним нотаріусом першої Київської державної нотаріальної контори Василевською О.П., яким посвідчено право власності ОСОБА_4 на вищезазначену земельну ділянку скасовано. Рішення набрало законної сили./а.с.12-14/

По факту незаконного продажу ОСОБА_4 земельної ділянки Святошинським РУ ГУ МВС України в м.Києві відкрито кримінальне провадження «0007023 від 14.08.2014р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..190 КК України./а.с.15/

ОСОБА_4 здійснив продаж земельної ділянки гр.ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчено 24.06.2014р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Адаменко Л.А., зареєстровано в реєстрі за №1184, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

У п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ст. 388 ЦК України добросовісним вважається придбання майна не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту лише шляхом задоволення віндикаційного позову про витребування майна від добросовісного набувача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки.

Згідно ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9

«Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» норма частини першої статті 216 ЦК ( 435-15 ) не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене

третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК .

Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Згідно постанови 26 №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 0,0711га. (нуль цілих сімсот одинадцять десятититисячних гектара) , що розташована на перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва за кадастровим номером НОМЕР_2 вибула з володіння власника - ОСОБА_2 не з його волі, враховуючи докази, оцінку яким суд дав вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, які є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі судовий збір в розмірі 2908грн.41коп. (дві тисячі дев'ятсот вісім грн.41коп.).

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ч.5 ст.12, СТ.СТ.330, 388, 396 ЦК України, ст.ст. 3,10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ід.н. НОМЕР_1 земельну ділянку площею 0,0711га. (нуль цілих сімсот одинадцять десятититисячних гектара) , що розташована на перетині АДРЕСА_1 в м.Києві у Святошинському районі м.Києва за кадастровим номером НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ід.н. НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 2908грн.41коп. (дві тисячі дев'ятсот вісім грн.41коп.).

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом 10 днів, заочне рішення може бути переглянуте.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя