Справа № 182/4567/15-ц
Провадження № 4-с/0182/28/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.11.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

заявника ОСОБА_1

представника суб"єкта оскаржування Баранової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Баранової Ю.В.

На підтвердження своїх вимог посилається на те, що 18.06.2015 року в бухгалтерії комунального закладу „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги", де він працює на посаді інженера з охорони праці, він був ознайомлений з Постановою „Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника" від 03.06.2015 року, виданою державним виконавцем ВДВС Нікопольського МРУЮ Барановою Ю.В. В цій постанові йому була нарахована заборгованість по сплаті аліментів на суму 16 788, 61 грн. Заборгованість по сплаті аліментів виникла тому, що з травня 2012 року по грудень 2014 року він не працював (з травня 2012 року по червень 2013 року - перебував на обліку в Нікопольському МРЦЗ). При цьому від сплати аліментів він не ухилявся, сплачував стільки, скільки міг заробити, наймаючись на тимчасові роботи, але не менше ? частини від мінімальної заробітної плати в Україні, чому є документальні підтвердження. У вихованні та утриманні сина приймає участь, відносини з сином добрі. З 1 грудня 2014 року він працює на посаді інженера з охорони праці в КЗ „Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги". Заява про визначення розміру заборгованості по сплаті аліментів була подана колишньою дружиною в квітні 2015 року, раніше ніяких претензій з її боку заявлено не було. Після подання ним заяви про надання розшифровки розрахунку його заборгованості по сплаті аліментів, йому було зменшено заборгованість по аліментам до 8 135, 73 грн. На його запит стосовно нарахування заборгованості, державний виконавець Баранова Ю.В. пояснила, що заборгованість обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Він не згоден з таким нарахуванням, тому що, на його думку, заборгованість обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості у тому випадку, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру. На час визначення розміру заборгованості він працював і працює і тому, на його думку, заборгованість повинна визначатись із заробітку (доходу), який він одержує. Від сплати аліментів він не ухиляється і тому просить визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Нікопольського МРУЮ Баранової Ю.В. по винесенню постанови „Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника" від 03.06.2015 року та „Розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-3663" вих. № 1202 від 25.06.2015 року щодо визначення в цій постанові суми боргу.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги в повному обсязі і суду пояснив, що він піклується про свою дитину. Перебуваючи в Центрі зайнятості, мав розмову зі своєю дружиною стосовно сплати аліментів. Він спитав її, як краще їй сплачувати аліменти: чи перераховувати з допомоги по безробіттю, чи готівкою з рук в руки. Вона вибрала, щоб він сплачував аліменти сам. Тому він і сплачував кожного місяця по 300 грн. А коли виходило платити більше, платив й більше. Взагалі - то намагався сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітної плати. Зараз в нього із заробітної плати вираховується 50 % заробленого. Вважає, що це відбувається через те, що державним виконавцем неправильно порахована заборгованість, бо, відповідно до п.2 ст.195 Сімейного Кодексу України, за той час, що він не працював і не перебував в Центрі зайнятості, йому треба було нараховувати 30 % прожиткового мінімуму на дитину, а не ? частину середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, як це зробила державний виконавець. З-за того, що в нього зараз вираховують з заробітної плати 50 % заробленого, він не в змозі оплачувати комунальні послуги і там зараз теж ростуть борги.

Представник ВДВС в судовому засіданні вимоги заявника не визнала і суду пояснила, що заборгованість по аліментам боржнику ОСОБА_1 нараховувалась, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження" та Сімейного Кодексу. Дійсно, спочатку боржнику було нараховано значно більшу суму заборгованості, ніж 8 135, 73 грн., оскільки боржник приховував те, що перебуває на обліку в Центрі зайнятості, не повідомив державного виконавця і про те, що влаштувався на роботу. Коли ним було повідомлено дані відомості і надано довідки, заборгованість було перераховано. Однак, заявник не правильно трактує Закон. 30 % прожиткового мінімуму йому нараховувалось по аліментам, поки він перебував на обліку в Центрі зайнятості. Коли боржник не працював і не перебував в Центрі зайнятості, йому за Законом нараховувалось вже ? частина середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Жодних порушень закону відносно відповідача з її боку не було. Тому просить відмовити заявнику у задоволенні його скарги.

Вислухавши пояснення заявника, представника ВДВС НМУЮ, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.68 Закону України „Про виконавче провадження", стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України „Про виконавче провадження", із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів... - п"ятдесят відсотків.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні в державного виконавця ВДВС Нікопольського МРУЮ Ю.В.Баранової знаходиться виконавчий лист № 2-3663, виданий Нікопольським міськрайонний судом від 23.10.2001 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2001 року і до повноліття дитини. 03.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Нікопольського МРУЮ Ю.В.Барановою було винесено постанову „Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника", якою постановлено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, у розмірі ? частини до погашення заборгованості (а.с.2).

Відповідно до ст.74 Закону України „Про виконавче провадження", розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним Кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним Кодексом України.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

На вимогу заявника ОСОБА_1, державним виконавцем ВДВС Нікопольського

МРУЮ Барановою Ю.В. 25.06.2015 року було надано розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-3663 (а.с.3), де зазначено, що на момент працевлаштування, а саме на 01.12.2014 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 8 135, 73 грн. (а.с.3 зв.). З пояснень державного виконавця слідує, що під час перебування заявника на обліку в Центрі зайнятості, йому нараховувалась заборгованість, яка відповідала 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А коли заявника було знято з обліку в Центрі зайнятості, заборгованість йому нараховувалась, виходячи з середнього заробітку працівника для даної місцевості.

Відповідно до ст.195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент видачі заявнику ОСОБА_1 розрахунку заборгованості по аліментам, заявник ОСОБА_1 мав постійну роботу. Однак, заборгованість по аліментам заявнику була розрахована до його працевлаштування, про що в розрахунку й зазначено - „заборгованість на момент працевлаштування, а саме на 01.12.2014 року...".

За таких обставин суд вважає скаргу ОСОБА_1 не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, керуючись ст.369 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця - відмовити в повному обсязі з підстав недоведеності.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів після отримання через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал