Справа № 372/6336/14 Головуючий у І інстанції Потабенко Л.В.
Провадження № 22-ц/780/4678/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 05.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Гуля В.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа: публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з вказаним позовом та просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №186н/910 від 28 серпня 2007 року, яка утворилась станом на 17 листопада 2014 року у розмірі 780 113 грн. 79 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1180 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Підгірцівської сільської ради у с.Романків Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» послалося на те, що 28 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство ««Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно з яким банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 50 000 доларів США зі сплатою 13% річних на строк до 25 серпня 2017 року. У забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 28 серпня 2007 року ОСОБА_2 уклав іпотечний договір, за умовами якого передав ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в іпотеку належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1180 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Підгірцівської сільської ради у с.Романків Обухівського району Київської області.

Позивач зазначав, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір відступлення прав вимоги, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором від 28 серпня 2007 року. Того ж дня між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до умов якого позивач набув право на звернення стягнення на заставне майно у відповідності до договорів забезпечення, в тому числі і за іпотечним договором від 28 серпня 2007 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 17 листопада 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 780 113 грн. 79 коп., а також враховуючи, що ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до умов іпотечного договору має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач просив його позов задовольнити.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №186н/910 від 28 серпня 2007 року у розмірі 780 113 грн. 79 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1180 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Підгірцівської сільської ради в селі Романків Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановлено початкову ціну предмета іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з виконання рішення суду.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором від 28 серпня 2007 року належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17 листопада 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 780 113 грн. 79 коп. Оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року та договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року, набуло право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, то суд дійшов висновку, що позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки згідно із Законом України «Про іпотеку» та умовами іпотечного договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 50 000 доларів США зі сплатою 13% річних на строк до 25 серпня 2017 року (а.с.55-59).

У забезпечення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 28 серпня 2007 року ОСОБА_2 уклав іпотечний договір, за умовами якого він передав ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в іпотеку земельну ділянку площею 0,1180 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Підгірцівської сільської ради в селі Романків Обухівського району Київської області та належить йому на праві власності (а.с.63-65).

По справі встановлено, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого банк (первісний кредитор) передає (відступає) новому кредитору (ТОВ «Кредитні ініціативи») кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимоги від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно та іншими правами вимоги за забезпеченнями, що випливають із договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, укладених первісним кредитором з позичальниками, оформлюються окремими договорами про передачу прав вимоги за забезпеченнями, що випливають з договорів застави/поруки (якщо вони укладені у письмовій формі з нотаріальним посвідченням) та іпотечних договорів, які укладаються сторонами одночасно з підписанням реєстру позичальників (а.с.72-82).

Також встановлено, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, в якому передбачено, що разом з передачею (відступленням) кредитного портфеля за договором відступлення цесіонарій (ТОВ «Кредитні ініціативи») приймає та набуває права, що передаються, та зобов'язується прийняти договори забезпечення (а.с.192-198).

Згідно з витягом з реєстру позичальників (додаток №1) до договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №186н/910 від 28 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2, відповідно до якого: основна непогашена строкова сума кредиту становить 23 749,90 доларів США; основна непогашена прострочена сума кредиту - 6 102,44 доларів США: сума нарахованих, але несплачених строкових процентів - 213,72 доларів США та сума нарахованих, але несплачених прострочених процентів - 4 632,41 доларів США (а.с. 94).

Також, з витягу (додаток №1) до договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року вбачається передача позивачу договорів забезпечення, зокрема, іпотечного договору, укладеного 28 липня 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання кредитних зобов'язань по кредитному договору №186н/910 від 28 серпня 2007 року (а.с. 95, 199-200).

Як вбачається з повідомлення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» № 04/456 від 23 жовтня 2013 року, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» підтвердив, що 17 грудня 2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» здійснило розрахунок з банком у повному обсязі та в порядку встановленому умовами договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року (а.с.202).

Тому доводи апеляційної скарги про те, що позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» не підтверджено факт переходу права вимоги до нього за вказаним вище кредитним договором від 28 серпня 2007 року та іпотечним договором від 28 серпня 2007 року, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до положень ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону.

У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кредитні ініціативи, яка станом на 17 листопада 2014 року складає 50 869,42 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 780 113 грн. 79 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 29 852,34 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 457 803 грн. 97 коп., заборгованість по відсотках у розмірі 14 811,61 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 227 145 грн. 13 коп. та пеня у розмірі 6 205,47 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 95 164 грн. 69 коп. (а.с.96).

По справі встановлено, що 09 грудня 2014 року позивач надіслав на адресу ОСОБА_2 повідомлення про усунення порушень кредитного договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.97-98). Однак відповідач дану вимогу не виконав.

Отже, встановивши, що ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором від 28 серпня 2007 року належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17 листопада 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 50 869,42 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 780 113 грн. 79 коп., а ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року та договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року, набуло право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки позивач згідно із Законом України «Про іпотеку» і умовами іпотечного договору має право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначений висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом першої інстанції правильно застосовано.

Таким чином рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не має необхідного обсягу цивільної правоздатності для здійснення операцій факторингу, нарахування відсотків та штрафних санкцій за операціями в іноземній валюті без отримання генеральної ліцензії на здійснення операцій з іноземною валютою, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно преамбули Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», цей закон визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання га органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування. Згідно ст. 9 цього ж закону, відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягає діяльність « із надання фінансових послуг» (п. 3 ч. 1).

Спеціальним законом, яким врегульовано діяльність із надання фінансових послуг є Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.

Частиною 1 ст.21 цього Закону встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно із п. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєстроване як фінансова установа розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18 вересня 2008 року № 1121 за реєстраційним номером 13102248, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 15 вересня 2011 року (а.с. 84).

Статтею 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено види діяльності, на які Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії, а саме: 1) страхової діяльності; 2) діяльності з надання послуг накопичувального пенсійного забезпечення; 3) надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; 4) діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

Як зазначалось вище, 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, а також договір про передачу прав за договорами забезпечення (цесії).

У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.

Враховуючи наведене, позивач, отримавши право грошової вимоги за кредитним договором до боржника ОСОБА_2, придбав фінансовий актив у юридичної особи.

Відповідно, законодавство України не містить норми, внаслідок застосування якої у фактора за договором факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 17 грудня 2012 року - ТОВ «Кредитні ініціативи», існував чи існує обов'язок отримати ліцензію для підтвердження свого права на здійснення факторингових операцій.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем неправомірно було нараховано пеню за прострочення виконання зобов'язання в іноземній валюті - доларах США, не заслуговують на увагу, оскільки умовами кредитного договору передбачено нарахування пені в іноземній валюті, так як кредит був наданий в іноземній валюті, що не протирічить положенням ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», які застосовуються при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, а не її нарахування. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивачем нарахована пеня у доларах США та визначена до стягнення у гривнях за офіційним курсом Національного банку України станом на 17 листопада 2014 року.

Таким чином висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, які передбачені ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до вимог ст.308 ЦПК України відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л ИЛ А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді