"05" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Марцинкевич В.А.
при секретарі Бовкун О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Представник ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.10.2012 року між ЗАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» (правонаступник ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій») в особі ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір № 120269090 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме мобільний телефон Blackberry 9780.
ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» надав ОСОБА_1 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання - передачі майна № 120269090 від 25.10.2012 року. Загальна вартість обладнання становить 4560 грн.
Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 4560 грн.
Позивач виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання згідно договору у відповідні строки та належної комплектації. Відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу.
Підписавши договір поруки ОСОБА_2 підтвердила, що вона ознайомлена з договором про отримання обладнання в системі Leaseit, правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі Leaseit та пакетами фінансування Leaseit та усвідомлювала зобов'язання клієнта, що виникають з вищезазначених документів.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.10.2012 року між ЗАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» (правонаступник ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій») в особі ФОП ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності та ОСОБА_1 було укладено договір № 120269090 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме мобільний телефон Blackberry 9780. Сторони визначили, що Правила отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ є невід'ємною частиною договору
ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» надав ОСОБА_1 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання - передачі майна № 120269090 від 25.10.2012 року. Загальна вартість обладнання становить 4560 грн.
Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 4560 грн.
Позивач виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання згідно договору у відповідні строки та належної комплектації. Відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу.
Підписавши договір поруки ОСОБА_2 підтвердила, що вона ознайомлена з договором про отримання обладнання в системі Leaseit, правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі Leaseit та пакетами фінансування Leaseit та усвідомлювала зобов'язання клієнта, що виникають з вищезазначених документів.
Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Відповідно ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Згідно з п.1 ч.2 ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець зобов'язаний передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору.
Згідно п.3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингоодержувач зобов'язаний відповідно до умов договору своєчасно сплачувати лізингові платежі.
Відповідно до п.5.4.2. договору від 23.10.2012 року № 120269090 передбачено обов'язок клієнта своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі, визначені пакетом LeaseІТ та цим договором. Строки та порядок розрахунків та платежі встановлені у п.п.6.1.- 6.11. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно з п.14.2. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора LeaseІТ плату за прострочення платежу: у розмірі 5% від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; у розмірі 10% від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseІТ.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідачі мають сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 243 грн. 60 коп. тобто по 121,80 грн. з кожного.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1, 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст. ст. 525, 526, 530, 806,549,550 , ст. ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» судовий збір в сумі 243,60 грн. тобто по 121,80 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: