Справа № 629/4092/15-ц
Номер провадження 2/629/1552/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.10.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Павлюченко С.В.
за участю секретаря Андрієнко С.А.
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 Держземагенства у Лозівському районі Харківської області, третя особа Державна Реєстраційна служба Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області про припинення права власності на земельну ділянку, скасування державних актів на землю та встановлення права власності, -
Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву в якій просила справу слухати у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 громади міста Лозова Харківської області в особі Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву в якій просила справу слухати за її відсутності, про задоволення позовних вимог не заперечує у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 Держземагенства у Лозівському районі Харківської області у судове засідання не з'явився, але надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Представник третьої особи Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.
Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами:
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Аналогічні положення містить статті 377 Цивільного кодексу України. Положення статей 377 ЦК України та 120 ЗК України щодо переходу права користування земельною ділянкою внаслідок переходу права на розташований на ній житловий будинок, будівлю, споруду мають один і той же предмет регулювання, а тому підлягають застосуванню в сукупності.
Як наслідок позивач позбавлений змоги реалізувати належне йому майно, оскільки воно розташоване на земельній ділянці, належній третій особі. Крім того, оскаржуваний державний акт позбавляє позивача права отримати земельну ділянку для обслуговування належного йому нерухомого майна
Права позивача порушено, а на момент розгляду справи іншим шляхом, ніж за рішенням суду скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності на нерухоме майно є, таким чином, визнанням з боку держави публічно - правового інтересу у встановленні приналежності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб'єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об'єкта.
Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. При цьому вона ніяк не впливає на цивільно-правову рівність учасників обороту, автономію волі і свободу договору. Тобто не надає публічно-правового характеру вказаним правовідносинам, що дозволяє зробити висновок про можливість розгляду спорів щодо державної реєстрації виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 26 названого Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно з пп. 10 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам підлягає обов'язковій державній реєстрації, що випливає зі ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" .
Відповідно до положень зазначеного Закону державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.
Ч. 1 і 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Керуючись, ст.ст. ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214-215 та 218 ЦПК України, ст. ст. 120, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 377, 386, Цивільного кодексу України, ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: