Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/2109/13-ц Головуючий у 1-й інст. Васильчук С.Ф.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про встановлення факту володіння будинком та визнання права власності в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2014 року, -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.12.2013 року про відмову у відкритті провадження у справі, залишеною частково без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області (а.с.3, 41), просила визнати факт володіння її чоловіком ОСОБА_2 на правах власника будинком АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування після померлого чоловіка.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначила, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав оцінку довідці виконкому Вільської сільської ради №242 від 08.04.2004 року в якій, на її думку, зазначено, що ОСОБА_2 був зареєстрований власником будинку у погосподарській книзі Вільської сільської ради. Також зазначила, що судом не враховано ту обставину, що правоохоронними органами порушено кримінальну справу за підробку заповіту, складеного ОСОБА_2 на громадянку ОСОБА_3

Вважає, що вказані обставини є достатніми підставами для ухвалення в апеляційному порядку нового рішення про визнання її власником вищевказаного будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Щербини, Черняхівського району (а.с.15-16). З 19.11.2001 року та по день смерті останній був зареєстрований та проживав у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 112). ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом подання заяви до нотаріальної контори (а.с.61), проте, враховуючи, що документ про право власності на зазначений житловий будинок не видавався, нотаріус відмовив їй у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно (а.с. 18, 21).

Право власності набувається з підстав, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 факт володіння громадянином житловим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа житловий будинок належав йому на праві власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевказані норми матеріального та процесуального права, для встановлення факту володіння ОСОБА_2 спірним житловим будинком позивач мала довести суду обставини наявності у нього правовстановлюючого документу на цей будинок, його втрати і неможливість підтвердити факт права власності не в судовому порядку. Проте, такі докази позивачем та його представником, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій надані не були та спростовуються наявною у матеріалах справи довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № 15 від 24.10.2013 року про те, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 зареєстровано не було (а.с. 18).

Крім того, як вбачається зі змісту погосподарських книг за 1972-1990 роки спірний будинок був зареєстрований за ОСОБА_4 - матір'ю ОСОБА_2, суспільна група -колгоспний двір. Інших осіб, які проживали у спірному будинку за її життя у книгах не зазначено (а.с. 179-185). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкова справа щодо майна померлої не заводилась.

Також, рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.02.2012 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про встановлення факту володіння ОСОБА_4 будівлею на праві власності, факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_4 , визнання права на спадкове майно та відмовлено у задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту володіння будівлею на праві власності за їх матір'ю ОСОБА_4, факту прийняття ними спадщини та визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Відмовляючи у задоволенні позовів суди виходили з того, що позивачі не довели існування та втрату правовстановлюючого документу ОСОБА_4 на спірний будинок.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позову з підстав, що ОСОБА_2 за життя не набув права власності на спірний будинок у встановленому законом порядку є правильним.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері, не можуть бути предметом дослідження судом, оскільки ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.12.2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області (а.с.3, 41), відмовлено у відкритті провадження у справі в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_4, з підстав наявності судового рішення, що набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме - рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2009 року, яким відмовлено у задоволенні позову в цій частині. Доказів, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_2 рахувався членом колгоспного двору, а тому згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зберіг право власності на майно, яке належало колгоспному двору після припинення його існування, та не втратив права на частку в його майні, позивачем не надано.

Посилання апелянта на те, що відповідно до довідки сільської ради №242 від 08.04.2004 року ОСОБА_2 останні п'ять років проживав в спірному будинку та згідно даних погосподарської книги був зареєстрований його власником є безпідставними, оскільки така довідка відсутня в матеріалах справи. Разом з тим, у тексті апеляційної скарги, у графі «додаток» апелянт власноруч внесла виправлення щодо номеру та дати вищезазначеної довідки на №232 від 21.12.2012 року та додала останню, яка містить інформацію про неможливість прийняття на баланс сільської ради спірного житлового будинку. Інша довідка сільської ради № 22 (дата видачі відсутня), подана до апеляційного суду разом з апеляційною скаргою, містить інформацію про місце реєстрації та фактичне місце проживання ОСОБА_2 з 19.11.2001 року до дня його смерті у спірному будинку.

Наявність кримінального провадження щодо підробки заповіту складеного ОСОБА_2 на громадянку ОСОБА_3 (а.с. 89) не впливає на правильність судового рішення, так як заповіт не є предметом спору у цій справі.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: