Справа № 572/4621/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Власик Н.М

при секретареві Мороз Ю.М.

з участю прокурора Богданця І.Б.

представника служби у справах дітей Сарненскої ОСОБА_1

предствника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника відповідача СГПП "Нива"- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Люхчанської сільської ради , сільськогосподарського приватного підприємства « Нива» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю , зустрічний позов сільськогосподарського приватного підприємства «Нива» до Люхчанської сільської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності на адмінприміщення та виселення з спірного приміщення ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Люхчанської сільської ради , сільськогосподарського приватного підприємства « Нива» , просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме адміністративне приміщення по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча Сарненського району Рівненської області за набувальною давністю. Сільськогосподарське приватне підприємство «Нива» звернулось із зустрічним позовом до Люхчанської сільської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності на спірне адмінприміщення та виселення з цього приміщення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 В, ОСОБА_8

Ухвалою суду від 20. 05. 2015 року зустрічний позов СГПП « Нива» в частині виселення залишено без розгляду відповідно до заяви представника СГПП " Нива" ОСОБА_4 Ухвалою від 20. 05. 2015 року позов СГПП «Нива» в частині визнання за сільськогосподарським приватним підприємством права власності на спірне адміністративне приміщення закрито в зв»язку з тим , що позов у цій частині належить до розгляду господарським судом .

В обґрунтування своїх вимог позивачка ОСОБА_2 покликається на те , що в 2008 році колгосп « Нива» Сарненського району Рівненської області був реформований в сільськогосподарське приватне підприємство « Нива» . З даним підприємством вона перебувала в трудових відносинах і в зв»язку з відсутністю у господарства грошових коштів виникла заборгованість по нарахованій їй, але не виплаченій заробітній платі . В рахунок заборгованості їй було передано у власність адмінбудівлю по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча Сарненського району Рівненської області , що підтверджується накладною № 4 від 23. 04. 2008 року та договором купівлі продажу від 23. 04. 2008 року. Позивачка вказує , що у вказаному приміщенні з 1999 року проживає родина її сина , вона також проживала в цьому приміщенні до 2013 року . В 2013 році вона звернулась до Люхчанської сільської ради з заявою про визнання за нею права власності на спірне адміністративне приміщення , однак в цьому їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду . Оскільки відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність пошироюються на випадки , коли володіння майном розпочалось за три роки до набарання чинності цим Кодексом ( 1 січня 2004 року ) , відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно може мати місце з 1 січня 2001 року .

Підтримавши позов в суді ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на приміщення адміністративної будівлі по вул. Центральній , 2 в с. Люхча Сарненського району . Пояснила , що вона добросовісно заволоділа адміністративним приміщенням по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча , яке в 2008 році було передано їй сільськогосподарським приватним підприємством "Нива" в рахунок заборгованості по заробітній платі , а з 1999 року у приміщенні проживає родина її сина , відтак вона продовжує відкрито та безперервно ним володіти протягом десяти років , тому набула право власності на це майно.

Представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 наполягає на тому , що СГПП «Нива» не є правонаступником КСП «Нива» і тому не має бути відповідачем у даній справі. Просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 визнавши за нею право власності на спірну будівлю в порядку набувальної давності .

Представник Люхчанської сільської ради - сільській голова ОСОБА_10 не визнав позовні вимоги в зв»язку з тим , що сільська рада не є власником адміністративного приміщення по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча Сарненського району Рівненської області .

Представник СГПП « Нива» ОСОБА_4 не визнаючи позовних вимог ОСОБА_2 , просить в задоволенні позову відмовити на тій підставі , що документи , на які посилається позивачка як на доказ передачі їй у власність адміністративного приміщення за вказаною адресою ( договору купівлі продажу та накладної від 23 квітня 2008 року ) , не є такими , що відповідають дійсності . Відповідач вказує на те , що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 в сумі 8580 грн. 23 коп., яка утворилась станом на 2008 рік , була стягнута рішенням Сарненського районного суду від 17.12.2009 року на підставі позову прокурора , поданого в інтересах ОСОБА_2 Крім того , відповідач зазначає , що у спірному приміщенні ОСОБА_2 не проживає , в ньому проживає родина її сина ОСОБА_5

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази у справі , суд приходить до наступного .

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти ним протягом 10 років , набуває право власності на це майно .

Як вбачається з договору купівлі продажу від 23. 04. 208 року , на який посилається позивачка як на підставу того , що вона добросовісно заволоділа спірним майном , вказаний договір був укладений між СГПП «Нива» в особі засновника ОСОБА_11 та ОСОБА_2 про те , що остання купила адміністративне приміщення по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча Сарненського району загальною площею 242 ,3 м. кв. Ціна обєкта становить 8000 грн., розрахунок проводиться шляхом погашення заборгованості по заробітній платі ОСОБА_2 На підставі накладної № 4 від 23. 04. 2008 року адмінбудівлію передано ОСОБА_2 в рахунок заборгованості по заробітній платі .

Разом з тим , суд знаходить договір купівлі продажу та накладну № 4 такими , що не доводять факту проведення господарством розрахунку по заробітній платі ОСОБА_2, оскільки відповідно до п. 2. 3 ч. 2 вказаного договору купівлі продажу від 23. 04. 2008 року мало бути здійснено за актом приймання передачі , який мав бути підписаний членами двосторонньої комісії на протязі одного дня з моменту підписання договору . Вказаного акту позивачем суду не надано .

Крім того , відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації . Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно технічного паспорту на громадський будинок адмінбудівлі по вулиці Центральній , 2 в с. Люхча Сарненського району будівля загальною площею 253,6 м.кв. складається з двох квартир , відповідно площею 178,6 м.кв. та 75 м.кв. з якої приміщення площею 11.3 м.кв. належить ПАТ « Телеком».

Як вбачається з відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.11.2013 року ( а.с. 26 ) ПАТ «Телеком» належить приміщення площею 14.6 м.кв. по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча Сарненського району . Вказана розбіжність сторонами не усунута та не пояснена.

Довідкою від 15 жовтня 1999 року , виданою КСП «Нива» , підтверджено , що ОСОБА_9 в 1999 році було виділено дві кімнати в адміністративному приміщенні для проживання сина ОСОБА_5 з сім»єю . Актом обстеження адміністративного приміщення СГПП «Нива» в с. Люхча від 03. 09. 2013 року комісією в складі спеціалістів Люхчанської сільської ради встановлено , що в даному приміщенні проживає ОСОБА_5 , його дружина та двоє неповнолітніх дітей . Родина проживає в даному приміщенні з 1999 року та займає чотири житлові та дві нежитлові кімнати .

Позивачка ОСОБА_2 не заперечила того , що родина її сина дійсно проживає в адміністративному приміщенні по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча з 1999 року , займаючи де - кілька приміщень , пристосованих під житлові кімнати .

Разом з тим , позивачкою не надано суду доказів того , що в 2008 році вона добросовісно заволоділа спірним майном та на протязі понад 10 років продовжує відкрито і безперервно володіти ним , оскільки проживання родини її сина у вказаному приміщенні розпочалось у 1999 році з дозволу власника - колгоспу « Нива» і це підтверджується актом від 03. 09. 2013 року , а позивачкою не доведено в чому ж полягає її володіння цим майном , в якій саме його частині та з якого часу . Натомість , судом встановлено , що ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її пояснення про те , що вона лише два роки не проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 нічим не підтверджується.

З огляду на встановлене , суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання за нею права власності на адміністративне приміщення площею 239 м.кв. по вул.. Центральній , 2 в с. Люхча .

На підставі наведеного , ст. 657 , 220 , ч. 1 ст. 344 ЦК України , керуючись ст. ст. 214, 215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Люхчанської сільської ради та сільськогосподарського приватного підприємства « Нива» про визнання права власності на приміщення адміністративної будівлі по вул.. Центральна , 2 в с. Люхча Сарненського району Рівненської області за набувальною давністю відмовити за безпідставністю позовних вимог .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя підпис копія вірно

Суддя Сарненського

районного суду ОСОБА_12