У Х В А Л А

23 жовтня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м. Маріуполі із позовною заявою ОСОБА_2 до Тельманівської районної державної адміністрації, Волноваської районної державної адміністрації, третя особа Чермалицька сільська рада, про стягнення заборгованої заробітної плати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2015 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м.Маріуполя з позовом, в якому просить стягнути з Тельманівської районної державної адміністрації заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01 вересня 2014 року по 11 грудня 2014 року та моральну шкоду у розмірі 1000 грн., та з Волноваської районної державної адміністрації заборгованість по заробітній платі за період роботи з 12 грудня 2014 року по 01 жовтня 2015 року, а також моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України.

Пунктами 3-7 ч.2 ст. 119 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці керується тим, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Із позову ОСОБА_2 вбачається, що остання просить стягнути заборгованість по заробітній платі у звязку з тим, що з нею не було проведено повний фінансовий розрахунок, однак доказів, що у відповідача мається заборгованість по заробітній платі перед нею, та чим вона підтверджується, позивачка у позові не зазначила.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення заробітної плати, тобто з позовом майнового характеру, позивачка всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не вказує ціну позову.

Крім того, позивачкою не зазначено суму заборгованості по заробітній платі, яка підлягає стягненню.

Вказані недоліки заяви свідчать про недотримання вимог процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи, що за таких обставин у суду немає можливості прийняти рішення, суд вважає за необхідне надати позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Тельманівської районної державної адміністрації, Волноваської районної державної адміністрації, третя особа Чермалицька сільська рада, про стягнення заборгованої заробітної плати та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачці для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити її, надіславши копію ухвали та роз?яснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1