30.09.2015 Справа № 756/5817/15-ц
Унікальний номер 756/5817/15-Ц
Справа № 2/756/3545/15
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Богдан О.О.

при секретарі Мірошниченко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.11.2013 року між нею та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі ПрАТ «СК «УСС») було укладено договір №0114-2502-0137 добровільного страхування транспортного засобу автомобіля Geely MK Cross, 2013 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1.

09.10.2014 року о 20:00 год. сталася подія, що є страховим випадком - дорожньо-транспортна пригода.

Згідно постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2014 року у справі 707/2732/14п та постанови апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2015 року у справі встановлено, що позивачка, керуючи автомобілем марки Geely MK Cross,д.н.з. НОМЕР_1 на 113 км а/д Канів-Чигирин-Кременчук, була неуважною, внаслідок чого її автомобіль, з»їхавши в кювет, перекинувся, чим ОСОБА_1 порушила вимоги ПДР.

Внаслідок ДТП її автомобіль було істотно пошкоджено. Вона належним чином повідомила страхову компанію про страховий випадок. В грудні 2014 року отримала відповідь, в якій відповідач повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування. Причиною відмови зазначено порушення страхувальником п.12.1 ПДР України.

Вважаючи таку відмову незаконною, оскільки постановою Апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2015 року змінено постанову районного суду , виключено з мотивувальної частини постанови висновок про те, що вона не дотрималась безпечної швидкості, чим порушила п.12.1 ПДР України, позивачка звернулась до суду з позовною вимогою про стягнення з ПрАТ «СК «УСС» на її користь невиплаченого страхового відшкодування в сумі 55090,36 грн., пені за прострочення сплати страхового відшкодування -4627,59 грн., інфляційні збитки - 9184,89 грн., 3% річних від простроченої суми - 380,35 грн., а всього - 69283,19 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивачка не з»явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності позивачки за участі її представника.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що після отримання відповіді ПрАТ «СК «УСС» від 10.12.2014року про відмову у виплати страхового відшкодування у зв»язку з порушенням страхувальником п. 12.1 ПДР України, позивачка оскаржила постанову до апеляційного суду. Після розгляду справи апеляційним судом та ухвалення постанови від 10.03.2015 року позивачка не повідомляла страхову компанію про зміну постанови районного суду та виключення із мотивувальної частини вказівку про порушення нею зазначеного пункту ПДР України. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 46011,11 грн. - страхового відшкодування. В іншій частині представник просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки страхова компанія не порушила жодних прав позивачки, яка не повідомила належним чином про постанову апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2015 року. Відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі постанови районного суду Черкаської області відповідач вважає законною, права позивачки порушені не були.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

18.11.2013 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було укладено договір №0114-2502-0137 добровільного страхування транспортного засобу автомобіля Geely MK Cross, 2013 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1.

09.10.2014 року о 20:00 год. сталася подія, що є страховим випадком - дорожньо-транспортна пригода.

Згідно постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2014 року у справі 707/2732/14п ОСОБА_1 о 20:00 год керуючи автомобілем Geely MK Cross,д.н.з. НОМЕР_1 на 113 км а/д Канів-Чигирин-Кременчук, не дотрималась безпечної швидкості руху, внаслідок чого автомобіль з»їхавши в кювет, перекинувся, чим порушила п.п. 2.3 , 12.1 ПДР України. В результаті чого зазначений транспортний засіб отримав механічні ушкодження.

На підставі даної постанови ОСОБА_1 звернулась до відповідача для отримання страхового відшкодування.

Листом відповідача від 10.12.2014 року №3072 ОСОБА_1 повідомлена про рішення страхової компанії про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі порушення водієм п.12.1ПДР України, що передбачено п.п.б) п.5.1.2 умов договору добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до п.п.б п.5.1.2 умов виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати ТЗ, які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення встановлених Правил дорожнього руху, зокрема, порушенням швидкості руху.

Відповідно до п.3.1.18 Умов добровільного страхування ТЗ до страхових випадків не відносяться та страхове відшкодування не виплачується внаслідок … порушення ПДР,обумовлених п.п.б п.5.1.2 умов добровільного страхування ТЗ.

Враховуючи викладене суд вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування на підставі постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2014 року законною.

Разом з тим, позивачка оскаржила зазначену вище постанову, про що не повідомила страхову компанію - ні про оскарження, ні про його наслідки.

Постановою судді апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2015 року змінено постанову суду першої інстанції від 18.11.2014 року. Виключено з мотивувальної частини постанови висновок, що ОСОБА_1 «не дотрималась безпечної швидкості, чим порушила п.12.1 ПДР України». Вважати, що ОСОБА_1. проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, не реагувала відповідно на її зміну, чим порушила п.2.3 б. ПДР України.

Судом встановлено, що позивачка не повідомила страхову компанію про зміну постанови районного суду, на підставі якою ними прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Зазначене підтвердив в судовому засіданні представник позивачки.

З врахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що відповідачем не порушено право позивачки на отримання страхового відшкодування.

Представником відповідача, заперечуючи порушення прав ОСОБА_1, визнано позов частково в частині розміру страхового відшкодування, пояснюючи це тим, що на підставі постанови апеляційного суду страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування, проте позивачка до них не зверталась і про постанову апеляційного суду їм стало відомо з позовної заяви.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає, що підстави для прийняття визнання позову відсутні у зв»язку з наступним.

Так, судом встановлено, що позивачка не повідомила страховика про зміну обставин щодо встановлення її вини в частині перевищення швидкості, а тому суд вважає, що саме з вини позивачки страховиком не було вирішено питання про виплату страхового відшкодування, факт несвоєчасної виплати страхового відшкодування або безпідставної відмови у виплаті судом не встановлено, а тому і підстави для прийняття визнання позову відсутні. Крім того, в разі прийняття визнання позову частково, з відповідача підлягатимуть стягненню і судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, в тому числі оплата правової допомоги, що в даному випадку суд вважає несправедливим і таким, що завдасть необґрунтованих збитків відповідачу.

Враховуючи, що питання стягнення страхового відшкодування позивач пов»язує з несвоєчасною його виплатою, порушенням відповідачем грошового зобов»язання, що судом не встановлено, то вимоги про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 625, 526 ЦК України,ст.20 Закону України «Про страхування», ст.ст.15,30, 60, 61 , 88 212-214 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Богдан О.О.