Справа № 740/3947/15-ц
Провадження № 2/740/1250/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 жовтня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Заколодній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 05 лютого 2002 року, з посиланням на те, що сторони мають спільну дитину-Аліфірова П.В., ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб виявився невдалим, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що спричиняє сварки, що в свою чергу негативно впливає на дитину, сторони разом не проживають близько семи місяців, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Позивач в судове засідання не зявилась, відповідно до заяви від 29 вересня 2015 року підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 30 вересня 2015 року не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу за відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2002 року, останні є батьками малолітньої дитини-Аліфірова П.В., 04 листопада 2001року народження, між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні харакери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, відповідно до письмових заяв позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що заперечення відповідача відсутні, клопотання сторін про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища відсутнє.

Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати-243 грн. 60 коп,-підлягають стягненню на її користь із відповідача.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 174, 197 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 лютого 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №42.

Під час державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище сторін не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .