Романівський районний суд Житомирської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
8 жовтня 2015 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення першкод у користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та виселення,-
В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить усунути перешкоди у користуванні нею власним житловим будинком, розташованим по вулиці Весняній, 21 в селі Врублівка Романівського району Житомирської області, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та виселення його з вказаного будинку.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що ОСОБА_3 на правах члена сім»ї колишнього власника будинку їх з відповідачем матері, у 2012 році вселився у вказаний будинок.
У 2013 році житловий будинок по вулиці Весняній, 21 в селі Врублівка Романівського району Житомирської області був подарований їй, однак, відповідач добровільно виселитися з цього будинку не бажає та чинить їй перешкоди у користуванні ним.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
Зі згоди позивача суд провів заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані ними письмові докази, суд встановив наступне.
Згідно договору дарування, укладеного 14 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач є власником житлового будинку, розташованого по вулиці Весняній, 21 в селі Врублівка Романівського району Житомирської області.
Фактичним та зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є квартира № 48 в будинку по вулиці Даньшина в місті Луцьку Волинської області, що підтверджується довідкою житлово-комунального підприємства № 2 міста Луцька Волинської області.
Зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно довідок Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області та Романівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області є житловий будинок по вулиці 40-річчя Перемоги, 13 в селі Романівка Романівського району Житомирської області.
У будинку по вулиці Весняній, 21 в селі Врублівка Романівського району Житомирської області проживала ОСОБА_4, яка, згідно пояснень позивача, на час розгляду справи померла. Вказана обставина підтверджується довідкою Врублівської сільської ради Романівського району Житомирської області № 415 від 3 червня 2015 року.
Оцінивши надані докази, суд прийшов до переконання про безпідставність позову ОСОБА_1, виходячи з наступного.
Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.
Відповідно до статті статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Вказаний спосіб захисту права власності може бути реалізований в тому числі і шляхом виселення інших осіб з неправомірно займаних жилих приміщень власника.
Однак, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені Житловим кодексом Української РСР (далі ЖК Української РСР) підстави для позбавлення права на житло.
Обгрунтовуючи позовну вимогу щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вулиці Весняній, 21 в селі Врублівка Романівського району Житомирської області та виселення його з вказаного будинку, позивач та її представник послалися на ту обставину, що ОСОБА_3, вселившись у цей будинок на законних підставах, продовжує проживати в ньому і на даний час, незважаючи на те, що право на проживання в будинку позивача, яке було похідним від права власності попереднього власника будинку, він втратив.
При цьому, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказану обставину, позивач та її представник не надали.
Водночас з довідки Врублівської сільської ради Романівського району Житомирської області № 415 від 3 червня 2015 року вбачається, що у будинку по вулиці Весняній, 21 в селі Врублівка Романівського району Житомирської області проживала лише ОСОБА_4
Визнаючи безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1 суд також зважає на те, що судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. При цьому спосіб захисту порушеного права повинен відповідати змісту цього порушення.
Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини, зумовлені спором щодо права власності на будинок позивача, проте, дана обставина не є достатньою підставою вважати, що відповідач чинить перешкоди позивачу щодо володіння, користування або розпорядження нею своїм житловим будинком саме своїм фактичним проживанням у ньому.
На підставі викладеного та керуючись статтею 391 ЦК України, статтями 10, 11, 33, 60, 88, 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
У задовленні позову ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області в десятиденний строк з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя С.В.Бабич