Справа № 189/833/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.09.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретареві Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Покровського нотаріального округу про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно як на частку в спільній сумісній власності, виключення майна із спадкового майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно як на частку в спільній сумісній власності, виключення майна із спадкового майна. В позові вона зіслалася на те, що на початку 2006 року вона познайомилась з ОСОБА_6 та вони стали проживати разом однією сімєю останні 8 років до його смерті. В період проживання з ОСОБА_6 вони 14.10.2008 року придбали житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: с. Катеринівка, вул. Леніна, 21 Покровського району Дніпропетровської області за 1200 доларів США. Так, 17.09.2014 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на вищевказаний житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований за адресою: с. Катеринівка, вул. Леніна, 21 Покровського району Дніпропетровської області. На момент смерті ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги за законом є його діти, які на даний час заявляють свої спадкові права на вказане майно. Просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_6, який помер 17.09.2014 року, однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу з 19.09.2006 року по 17.09.2014 рік; визнати майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями, позначені як А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 сарай, В-1 погріб, Е-1 вбиральня, Ж-1 сарай, №1 колодязь, №2-3 огорожа за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Катеринівка, вул. Леніна, 21 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_6, померлого 17.09.2014 року; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями, позначені як А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 сарай, В-1 погріб, Е-1 вбиральня, Ж-1 сарай, №1 колодязь, №2-3 огорожа за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Катеринівка, вул. Леніна, 21; виключити ? частину житлового будинку з господарчими будівлями, позначені як А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 сарай, В-1 погріб, Е-1 вбиральня, Ж-1 сарай, №1 колодязь, №2-3 огорожа за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Катеринівка, вул. Леніна, 21 із спадкового майна ОСОБА_6, померлого 17.09.2014 року; стягнути з відповідачів на її користь всі судові витрати понесені на розгляд даної справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що вона у 2006 році познайомилася з ОСОБА_6, з яким склалися хороші стосунки та вони 19.09.2006 року почали проживати разом. Цю дату вона памятає, так як в цей день була на день народженні своєї подруги. До цього вона проживала з першим чоловіком, який її бив, в звязку з чим пішла з дому та проживала з матірю, де вела господарство, держала 3 корови, 5 телят, 4 кози та збирала кошти на житло. Проживаючи з ОСОБА_6, вони вирішили купити хату, знайшовши вона дала кошти, а саме 1000 $ чоловіку, який поїхав з продавцем будинку до нотаріуса та оформив його на себе. Вона не заперечувала проти цього, так як вважала, що вони одна сімя. Згодом продавцеві вона віддала ще 200 $. В 2006 році ОСОБА_6 прийшов до неї жити до мами, cпочатку жили добре, потім почав випивати та захворів. Вони проживали разом до його смерті, вели спільне господарство, держали худобу, курей. Просить позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_7 в судовому засіданні позов повністю підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав повністю та суду пояснив, що ОСОБА_6 є його батьком. В 2014 році батько помер. З ОСОБА_1 батько почав проживати в 2007 -2008 роках, точно не памятає. Він приїздив до батька та батько говорив, що хоче купити хату. Просить в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав повністю та суду пояснив, що позивачка була співмешканкою його батька. З батьком він спілкувався по телефону. З ОСОБА_1 батько почав проживати в 2007-2008 році. В 2008 році купив хату та сказав, що почав проживати з позивачкою. Просить в позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_8., яка являється донькою ОСОБА_6 просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_9 повністю підтримав пояснення відповідачів та просив повністю відмовити в задоволенні позову.

Третя особі приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що позивачку вона знає, вони жили в одному селі. Вони купили хату у неї по сусідству, у ОСОБА_6 не було грошей, позивачка хату купила за свої кошти. Коли треба було оформляти договір купівлі-продажу ОСОБА_1 вирощувала господарство, а ОСОБА_6 взяв всі документи, гроші та поїхав купити будинок, який оформив на себе. Свідок підтвердила той факт, що вони проживали однією сімєю і купили будинок коли проживали разом. В купленому будинку вони проживали навіть до оформлення договору купівлі- продажу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_1 знає давно, вони товаришують близько 10 років. Точно в якому році з ОСОБА_6 вони почали проживати свідок не памятає, приблизно в 2008 року. Вони проживали однією сімєю, вели господарство. Хату в с.Катеринівка Покровського району позивачка купила на свої кошти, вона пішла від першого чоловіка, забрала коров, телят, свиней, свиноматок.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_1 вона знає, вони односельці. Коли її тітка померла, до неї прийшла ОСОБА_1, сказала, що ніде жити та вона їй продала хату. Зразу у неї грошей не було, сказала, що продасть господарство і розрахується. Для оформлення договору купівлі продажу з нею поїхав ОСОБА_6, хату оформили на нього. Однак розраховувалася повністю з нею позивачка. Перед купівлею будинку позивачка пояснювала, що зійшлася з чоловіком та їм треба десь проживати.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду пояснила, що позивачку вона знає, вони дружили в школі. Позивачка після 2008 року почала проживати з ОСОБА_6, коли саме точно сказати не може. Вона його знала, він жив сам, донька приходила до нього допомагати по господарстві.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що позивачку вона знає. Знала вона і ОСОБА_6, який проживав по сусідству від неї. В 2008 році купив хату і поїхав. З дому він пішов з торбою грошей та купив за них хату. Цього сама вона не бачила, але так думає, так як він держав господарство та гроші збирав на хату.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 знає з дитинства, вона купила хату в с.Катеринівка по вул.Леніна, 21. Вона проживала з ОСОБА_6 приблизно з 2007 року. Коли він спілкувався з продавцем будинку, то вона сказала, що гроші давала ОСОБА_1, а оформили хату на її чоловіка.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що позивачку вона знає давно, більше 20 років, проживає поряд з нею. З ОСОБА_6 вона проживала у своєї матері десь з 2007 року. В 2008 році купили будинок, гроші давала ОСОБА_1, а ОСОБА_6 хату оформив на себе. Вони вели господарство, жили без реєстрації шлюбу, як одна сімя.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши позивачку та її представника, відповідачів та їх представника, свідків, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сімї, який складений депутатом Катеринівської сільської ради ОСОБА_1 проживала протягом 8 років разом із своїм співмешканцем ОСОБА_6 в с.Катеринівка, вул.Леніна,21 без реєстрації. Тримала господарство, за рахунок якого вони проживали, лікувала свого хворого співмешканця, здійснила його поховання.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю, але не перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 19 вересня 2006 року по 17 вересня 2014 року.

Під час спільного проживання вони придбали житловий будинок за адресою: в с. Катеринівка, вул. Леніна, 21 . Документацію на вказану споруду оформили на ОСОБА_6

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Крім того, згідно ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 21, 60, 61, 63 СК України, ст.ст.355, 368 ЦК України, ст.ст.215, 256, 257 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Покровського нотаріального округу про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно як на частку в спільній сумісній власності, виключення майна із спадкового майна задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6, який помер 17.09.2014 року однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу з 19.09.2006 року по 17.09.2014 рік.

Визнати майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями, позначені як А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 сарай, В-1 погріб, Е-1 вбиральня, Ж-1 сарай, №1 колодязь, №2-3 огорожа за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Катеринівка, вул. Леніна, 21 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6, померлого 17.09.2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями, позначені як А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 сарай, В-1 погріб, Е-1 вбиральня, Ж-1 сарай, №1 колодязь, №2-3 огорожа за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Катеринівка, вул. Леніна, 21.

Виключити ? частину житлового будинку з господарчими будівлями, позначені як А-1 житловий будинок, Б-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 сарай, В-1 погріб, Е-1 вбиральня, Ж-1 сарай, №1 колодязь, №2-3 огорожа за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Катеринівка, вул. Леніна, 21 із спадкового майна ОСОБА_6, померлого 17.09.2014 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар