Дата документу 24.02.2015
Провадження № 2/334/507/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжяі у складі головуючого- судді Нікітенко Н.П., при секретарі - Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання порядку користування квартирою

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2003р. вона та відповідач ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 по ? частині кожен.

В квартирі зареєстрована вона, ОСОБА_2- її власники та мати відповідача - ОСОБА_3.

Квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат житловою площею 15,7 кв.м, 8,1 кв.м, 12,2 кв.м та 14,2 кв.м, кухні площею 9,3 кв.м, ванної кімнати площею 2,8 кв.м, туалету площею 1,0 кв.м, коридору площею 9,5 кв.м, балконів.

Житлова площа квартири складає 50,2 кв.м.

Кожному співвласнику припадає по 25,1 кв.м житлової площі.

Між співвласниками склався наступний порядок користування квартирою: вона користується кімнатами площею 8,1 кв.м з балконом та 12,2 кв.м з балконом, загальною площею 20,3 кв.м, а відповідач з матір`ю користуються кімнатами площею 15,7 кв.м, 14,2 кв.м з балконом, загальною площею 29,9 кв.м.

Вона та відповідач ведуть окреме господарство, мають різні бюджети, між сторонами існують неприязні стосунки.

Особовий рахунок на оплату комунальних послуг відкритий один, але відповідач з його родиною не платить за комунальні послуги, внаслідок чого утворилася велика заборгованість. Через це вона бажає, щоб було визначено порядок користування квартирою і вона могла вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю та оплачувати комунальні послуги, виходячи із фактичного користування. Просить встановити порядок користування спірною квартирою та надати їй в користування кімнати площею 8,1 кв.м з балконом та 12,2 кв.м з балконом, відповідачу - кімнати площею 15,7 кв.м, 14,2 кв.м з балконом, а кухню площею 9,3 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м, коридор площею 9,5 кв.м залишити в загальному користуванні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Підтвердив, що між сторонами з 2003р. склався порядок користування квартирою, про який йдеться в позові. Сторони не є членами однієї сім`ї, ведуть окремі господарства та мають різні бюджети. Він в квартирі в теперішній час не проживає, кімнатами площею 15,7 кв.м та 14,2 кв.м фактично користується його матір - ОСОБА_3 Відповідач за можливістю надає матері кошти для оплати комунальних послуг, але не в повному обсязі, тому утворилася заборгованість.

Третя особа, яка виступає на стороні відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Пояснила, що вона не є співвласником квартири, але зареєстрована в ній з 2003р. Від часу заселення в квартиру склався порядок користування нею: позивачка користується кімнатами площею 8,1 кв.м з балконом та 12,2 кв.м з балконом, а вона з сином користуються кімнатами площею 15,7 кв.м, 14,2 кв.м з балконом. Між позивачкою та сином існують неприязні стосунки. На оплату комунальних послуг відкрито один особовий рахунок, майже всі квитанції про оплату комунальних послуг зберігаються у позивачки. Вона іноді оплачує комунальні послуги, але не в повному обсязі, тому виникла велика заборгованість.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2003р. позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 по ? частині кожен. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку.

В квартирі зареєстровані позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка є матір`ю відповідача.

Згідно даних технічного паспорта спірна квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат житловою площею 15,7 кв.м, 8,1 кв.м, 12,2 кв.м та 14,2 кв.м, кухні площею 9,3 кв.м, ванної кімнати площею 2,8 кв.м, туалету площею 1,0 кв.м, коридору площею 9,5 кв.м, балконів. Житлова площа квартири складає 50,2 кв.м. Кожному співвласнику припадає по 25,1 кв.м житлової площі.

Сторони не заперечують, що між ними склався такий порядок користування квартирою: позивачка користується кімнатами площею 8,1 кв.м з балконом та 12,2 кв.м з балконом, загальною площею 20,3 кв.м, а відповідач з матір`ю користуються кімнатами площею 15,7 кв.м, 14,2 кв.м з балконом, загальною площею 29,9 кв.м.

Відповідно до ст. 358 ч. 3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 319 ч. 3 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка та відповідач не є членами однієї сім`ї, ведуть окреме господарство, мають різні бюджети, між сторонами існують неприязні стосунки. Особовий рахунок на оплату комунальних послуг відкритий один, але відповідач з його родиною не сплачують свою частину вартості комунальних послуг, внаслідок чого утворилася велика заборгованість. У зв`язку з цим суд вважає обґрунтованими доводи позивачки про необхідність визначення порядку користування квартирою.

Також суд вважає можливим затвердити той порядок користування квартирою, який запропонувала позивачка та який відповідає фактичному. При такому порядку користування кожен із співвласників отримує у володіння та користування ізольовані кімнати. Відповідач отримає в користування кімнати загальною площею 29,9 кв.м, що більше від його частки на 4,8 кв.м (29,9 кв.м - 25,1 кв.м = 4,8 кв.м). Отже, права відповідача у разі затвердження такого порядку користування квартирою не порушуються. Позивачка не заперечує, щоб їй були виділені у користування кімнати загальною площею 20,3 кв.м, тобто площею, меншою від її частки.

Запропонований позивачкою варіант користування спірною квартирою відповідає вимогам закону та не порушує прав співвласників.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,30, 60, 214-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 319,358 ЦК України - суд

В и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання порядку користування квартирою-задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі, виділивши в користування ОСОБА_1 в зазначеній квартирі житлову кімнату 4, площею 8,1 кв.м. та житлову кімнату 7, площею 12,2 кв.м.

ОСОБА_2 виділити в користування житлову кімнату 3, площею 15,7 кв.м. та житлову кімнату 8, площею 14,2 кв.м.

Підсобні приміщення зазначеної квартири - кухню, коридор, ванну кімнату, туалет залишити у спільному користуванні співвласників, зобов'язавши сторони не перешкоджати один одному в користуванні підсобними приміщеннями.

Рішення довести до відома МКП "Основаніє" м.Запоріжжя для відома та укладання окремих договорів на участь у витратах по утриманню будинку та при будинкової території.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: Нікітенко Н. П.