Пр.№2/155/174/15
Справа № 155/86/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого - судді Шмідта С.А.

при секретарі Грищук Г.Г.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково і пояснив суду, що він згідний щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 400,00 грн. на кожну дитину, а сплачувати аліменти на утримання позивача не згідний. Відповідач пояснив, що кошти, які будуть стягуватися з нього на користь позивача, не будуть використовуватися нею за призначенням, він на даний час не працює, не може знайти постійної роботи, а тому не має можливості щомісячно сплачувати в користь позивача аліменти на її утримання та утримання неповнолітніх дітей в розмірі, заявленому позивачем. Крім цього, відповідач ствердив, що він є здоровим, працездатним, інших дітей та утриманців він не має.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала повністю, ствердила наведені у позовній заяві факти. Разом з тим, суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 і від цього шлюбу у них є неповнолітні діти - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. За час перебування у шлюбі у позивача було виявлено застарілий компресійний перелом тіла ТН12 хребця, в результаті чого їй було встановлено інвалідність ІІІ групи. Позивач на даний час ніде не працює та потребує постійного лікування. Позивач ствердила, що відповідач не надає допомогу на її утримання та утримання дітей в добровільному порядку, має нерегулярний, мінливий дохід. Саму себе та своїх дітей позивач утримує за рахунок своєї пенсії, як інваліда ІІІ групи, яка є мінімальною, та матеріальної допомоги, яку їй надає її непрацездатна мати, тому у неї склалось тяжке матеріальне становище щодо власного утримання та утримання дітей, у зв'язку з чим просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно, а також на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав повністю, ствердив наведені у позовній заяві факти.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 04 серпня 2004 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.8), свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 02 вересня 2008 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 30 серпня 2011 року Цегівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.10), ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, їх батьком є ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_1. В даний час діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області № 22 від 12 січня 2015 року (а.с.21).

Трудовою книжкою ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 (а.с.37-38) стверджується, що відповідач ОСОБА_3 не працює з 14 листопада 2013 року по цей час.

Таким чином суд вважає, що хоча відповідач ОСОБА_3 не працює, однак він є здоровим та працездатним, а тому є спроможним надавати на утримання дітей матеріальну допомогу, яку відповідно до ст.184 СК України слід визначити у твердій грошовій сумі, оскільки його дохід не є регулярним.

Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно, так як для цього є законні підстави.

Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.2 ст.76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06 січня 2015 року у цивільній справі Пр.№ 2/155/53/15 (а.с.11) стверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свій шлюб розірвали.

Із виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 520464 від 30 травня 2014 року, наданої ДУ "Інститут травматології та ортопедії НАМН України" (а.с.13), вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено застарілий компресійний перелом тіла Тн12 хребця; виражений стійкий больовий синдром; стійке порушення статико-динамічної функції хребта.

Факт отримання позивачем травми, яка призвела до втрати її працездатності в період перебування у шлюбі з відповідачем, підтверджується і показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7

Із заключення ЛКК № 9, виданого 12 січня 2015 року Горохівською районною центральною лікарнею (а.с.18), вбачається, що ОСОБА_1 за станом здоров'я перебуває на диспансерному обліку у травматолога і потребує постійного лікування.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії НОМЕР_5, виданою 24 вересня 2014 року Луцькою міжрайонною МСЕК (а.с.14), та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_6, виданим 21 жовтня 2014 року Пенсійним фондом України (а.с.17), стверджується, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи від загального захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 жовтня 2015 року.

Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 347/65, наданої Горохівською районною центральною лікарнею (а.с.29), вбачається, що ОСОБА_1 з 22 січня по 13 лютого 2015 року перебувала на лікуванні у вищевказаному медичному закладі. Діагноз: застарілий компресійний перелом тіла Тн12 хребця.

Трудовою книжкою ОСОБА_8 серії НОМЕР_7 (а.с.19-20) стверджується, що позивач ОСОБА_1 не працює з 13 вересня 2007 року по цей час.

Довідкою ДУ "Інститут травматології та ортопедії НАМН України" № 27239 від 30 травня 2015 року (а.с.36) стверджується, що внаслідок вищевказаної хвороби позивач потребує індивідуального цілодобового догляду, який здійснює її чоловік ОСОБА_3

Таким чином, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивач стала інвалідом IIІ групи, перебуваючи в шлюбі, потребує стороннього догляду, єдиний дохід у вигляді мінімальної пенсії інваліда витрачає, крім себе, ще й на утримання трьох неповнолітніх дітей, внаслідок чого потребує на своє утримання матеріальної допомоги від колишнього чоловіка, який є здоровим, працездатним та, незважаючи на те, що не працює, має можливість її надавати.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами позивача та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно, так як для цього є законні підстави.

Згідно ч.3 ст.79 СК України якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Крім того, згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн., так як позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Керуючись ст.ст.75, 76, 79, 180, 182, 184, 191 СК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ст.ст.10, 11, 60, ч.ч.1, 2 ст.88, ст.ст.212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 400,00 (чотириста гривень 00 копійок) на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21 січня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону.

Стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 200,00 (двісті гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи з 21 січня 2015 року та протягом строку інвалідності ОСОБА_1.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць, а саме в розмірі 1400,00 (одна тисяча чотириста гривень 00 копійок) підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_3 у доход держави судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок три гривні 60 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.А.Шмідт