Справа № 2607/6781/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника заявника - Бойко М.В.

прокурора - Павліченко В.О., Іванової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про звільнення від обов'язків опікуна, заінтересована особа: ОСОБА_2, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про звільнення від обов'язків опікуна, мотивуючи вимоги тим, що на обліку у Службі у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування перебувають неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дітей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька у дітей внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Посилаються на те, що 28.02.2008 року згідно розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 298 над дітьми встановлено опіку та призначено опікуном їх бабусю - ОСОБА_2. Діти разом з опікуном проживали в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Зазначають, що відповідно до листа санаторної загальноосвітньої школи № 22 для дітей з психоневрологічними захворюваннями діти були зараховані до школи на підставі МПМПК за направленням ГУОіН м. Києва. За період їх навчання ОСОБА_3 був відсутній в школі 29 днів, а ОСОБА_4 5 днів. Зі слів опікуна діти дуже часто хворіють, а після канікул малолітня ОСОБА_4, не приступила до занять і лише після запрошення адміністрації опікун привела дитину до навчального закладу.

Згідно листа ДКЛ № 9 м. Києва у неповнолітнього ОСОБА_3,2000року народження загальний недорозвиток мовлення,мінімальна мозкова дисфункція, антено-невротичний синдром, дизлалія. ОСОБА_6, 2003 року народження має психоорганічний синдром з затримкою мовленевого розвитку, сколіотична постава,плоскостопість. Опікун неодноразово відмовлялась від запропонованого санаторного лікування дітей. Психіатром неодноразово діти направлялись до ПНЛ № 1 для у уточнення діагнозів і вирішення який навчальний заклад є необхідність направлення дітей згідно їх можливостей, оскільки з загальноосвітньою програмою діти не справляються,однак опікун не виконала призначень психіатра і дітей до лікарні не водила.

Посилаються на те, що при неодноразових відвідуваннях по місцю проживання дітей довгий час двері ніхто не відчиняв і потрапити до приміщення було неможливо в зв'язку з запереченнями опікуна. Лише 25.04.2012 року представникам служби разом з представниками КП «Введенське» вдалось потрапити до квартири АДРЕСА_1 та в ході перевірки було встановлено, що санітарно-гігієнічні умови житла не відповідають нормі. В квартирі відсутні комунальні зручності: не має світла(не має проводки), немає кранів, телефону. В квартирі відсутня функціонуюча побутова техніка: поламаний порожній холодильник, поломана пральна машина, поломаний телевізор. На кухні не має посуду, їжі. В туалетній кімнаті відсутні предмети гігієни: рушники, зубні щітки, мило, тощо. В кімнатах відсутні меблі та речі, які необхідні для підопічних для їх відпочинку та навчання, квартира занедбана, захаращена всюди таргани та антисанітарія. Для виховання та розвитку дітей умови не створені, у дітей не має необхідних речей особистого користування, іграшок, книжок, шкільного приладдя, тощо.

Зазначають, що 07.12.2012 року прокурором Подільського району м. Києва було винесено постанову про відібрання малолітнього ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 від опікуна, а 08.12.2012 року представниками Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації діти були відібрані та поміщені до дитячої клінічної лікарні № 9 м. Києва.

Посилаються на те, що опікун не виконує покладених на неї обов'язків, не може створити належні умови в яких будуть перебувати діти,залишення дітей з нею може загрожувати їх здоров'ю та розвитку. В зв'язку з вищевикладеними обставинами для захисту прав та інтересів дітей вимушені звернутись до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника підтримує вимоги з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями, просить заяву задовольнити,оскільки і на даний час не відпали підстави для звільнення опікуна від виконання нею обов'язків, а з метою захисту прав та інтересів дітей, їх належного розвитку та виховання є доцільним звільнити бабусю від обов'язків опікуна, враховуючи також і встановлення її вини згідно з вироком Подільського районного суду м. Києва.

Заінтересована особа в судовому засіданні заперечує проти даної заяви, вважає що вона є безпідставною, не заперечує, що дійсно відносно неї набрав чинності вирок суду,який вона не оскаржувала, однак Служба у справах дітей умисно зібрала проти неї негативний матеріал та бажає розлучити з онуками обмовивши її. В задоволенні заяви просить відмовити, взявши до уваги її пояснення та бажання спілкування з онуками.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересовану особу, висновок прокурора щодо доцільності звільнення опікуна від виконання нею обов'язків та необхідністю забезпечення прав та інтересів дітей, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно ст. 75 ЦК України - за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Згідно статті 249 Сімейного кодексу України - Опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти.

Відповідно до статті 251 Сімейного кодексу України - Особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

Судом встановлено, що відносини, які виникли між сторонами регулюються ст.75 ЦК України та ст.ст. 249,251 Сімейного кодексу України.

Як встановлено судом, з 2008 року на обліку у Службі у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування перебувають ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно розпорядження №298 від 28.02.2008 року виконавчого органу Подільської районної у м. Києві Ради( Подільської районної у м. Києві державної адміністрації) про призначення опікуна малолітнім: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.7) вбачається, що відповідно до звернення ОСОБА_2 та у відповідності до ст.ст.243,244,249 СК України(протоколу засідання опікунської ради № 3 від 31.01.2008 року) було встановлено опіку над малолітніми ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено опіку та призначено опікуном над дітьми їх бабусю - ОСОБА_2 з покладанням обов'язку зберігання житлового приміщення, перебуванням за місцем реєстрації протягом всього строку перебування під опікою та попередженням про недопустимість здійснення будь-яких правочинів стосовно житлової площі та майна малолітніх без дозволу органу опіки та піклування, подання щорічного звіту про свою діяльність за минулий рік.

З наданого суду Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.05.2006 року( а.с.5) виданого відділом реєстрації смерті в м. Києві вбачається, що в книзі реєстрації смертей від 15.05.2006 року зроблено відповідний запис № 9075 про смерть ОСОБА_5,померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

З листа відділу РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві за № 2175/02-17 від 07.12.2006 року( а.с.6) вбачається, що 14.06.2001 року зареєстровано народження ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №400, 04.09.2003 року зареєстровано народження ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 1177. Відомості про батька дітей внесені зі слів матері,відповідно до ч.1ст.135 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з наданого суду акту обстеження житлово-побутових умов квартири за адресою: АДРЕСА_1, від 25 квітня 2012 року, комісією у складі нач. відділу опіки, піклування, усиновлення та інших форм влаштування ОСОБА_7, головного спеціаліста сектору опіки та піклування ОСОБА_8, інженера КП «Введенське» ОСОБА_9, майстра КП «Введенське» ОСОБА_10, було проведено обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 та встановлено, що санітарно-гігієнічні умови житла не відповідають нормі. У квартирі немає світла (немає проводки), кранів, телефону, відсутня функціонуюча побутова техніка: зламаний холодильник, пральна машина, телевізор. На кухні відсутній посуд, продукти харчування. В туалетній кімнаті відсутні предмети особистої гігієни: рушники, зубні щітки, мило тощо. В кімнатах відсутні меблі та речі, необхідні підопічним для відпочинку та навчання. Квартира занедбана, захаращена, всюди таргани, антисанітарія. Виявлено відсутність необхідних речей особистого користування: іграшок, книжок, шкільного приладдя тощо ( а.с.9)..

Крім того, аналогічний висновок щодо незадовільного санітарно-технічного стану житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 підтверджено і комісією в складі майстра т/д № 4 ОСОБА_10, майстра т/д № 3 ОСОБА_11, майстра т/д № 5 ОСОБА_12, про що свідчить акт від 26 квітня 2012 року, в якому відображено, що житлове приміщення знаходиться в незадовільному санітарно-технічному стані - непридатне для проживання неповнолітньої дитини. Не функціонує електропроводка,сантехнічне обладнання в незадовільному стані,меблі також в незадовільному стані в недостатній кількості,холодильник не працює ( а.с.8).

В матеріалах справи наявний лист-відповідь за № 886 від 10.04.2012 року Санаторної загальноосвітньої школи-інтернату № 22 для дітей з психоневрологічними захворюваннями( а.с.10) з якого вбачається , що дійсно діти були зараховані до санаторної школи-інтернату « 22 на підставі МПМПК за направленням ГУОіН м. Києва. За період навчання ОСОБА_3 був відсутній в школі 29 днів,а ОСОБА_4 5 днів. Зі слів бабусі,діти дуже часто хворіють. За бажанням бабусі 22.03.2012 року працівниками школи-інтернату № 22 були надані всі необхідні папери для проходження обстежень ОСОБА_3 в ПНЛ № 1. Після весняних канікул ОСОБА_4 не приступила до навчання, у зв'язку з чим класний керівник та вихователь 4 квітня їздили за місцем проживання дитини для з'ясування причини її відсутності,однак двері ніхто не відчинив……….наступного дня бабуся привела до школи дівчинку, однак причини відсутності не пояснила.

Відповідно до листа дитячої клінічної лікарні № 9 від 25 квітня 2012 року № 354/01-07, первинна медична документація на малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втрачена (зі слів бабусі порвали амбулаторну карту вдома). ОСОБА_3 з 2005 року хворів на ГРВ, з 2008 року спостерігався у лікаря невролога, гастроентеролога, у вересні, листопаді 2011 року хворів на ГРВ, бронхіт, оглядався логопедом. У ОСОБА_4 в 2011 році на медогляді виявлено психоорганічний синдром з затримкою мовленевого розвитку, сколіотична постава, плоскостопість, у вересні, листопаді 2011 року хворіла на ГРВ, бронхіт, оглядалась логопедом. Опікун неодноразово відмовлялась від запропонованого санаторного лікування дітей, пояснюючи тим, що діти не хочуть їхати. Діти неодноразово направлялись психіатром до ПНЛ № 1 ім. Павлова для уточнення діагнозів і вирішення питання про направлення малолітніх до відповідного навчального закладу згідно їх можливостей, оскільки з загальноосвітньою програмою діти не справлялись, однак опікун не виконала призначень психіатра. В квартиру для огляду її 24 квітня 2012 року медичні працівники не потрапили, ніхто не відчинив дверей ( а.с.11).

Крім того, суду надана Постанова про відібрання дитини від 07.05.2012 року прокурора Подільського району м. Києва (а.с.12) що була прийнята по результатам перевірки щодо невиконання ОСОБА_2 обов'язків опікуна відносно малолітнього ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджує пояснення представника заявника в суді та не спростована заінтересованою особою.

З висновку органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації щодо звільнення від обов'язків опікуна від 21.05.2012 року за № 946 (а.с.25-26) вбачається також доцільність направлення до суду клопотання про звільнення останньої від обов'язків опікуна у зв'язку з поданням Служби у справах дітей та проведенням засідання комісії з питань захисту прав дітей,на якому булла присутня також і ОСОБА_2, оскільки в ході перевірки виконання обов'язків опікуном було встановлено, що нею не створені належні умови для проживання, виховання та належного розвитку дітей, відсутні належні і санітарно-гігієнічні умови, залишення дітей з опікуном загрожує їх здоров'ю та розвитку.

З наданих суду консультативного висновку № 471 від 22 травня 2012 року (а.с.27-31)…… ОСОБА_4 виявила ознаки відставання в психологічному розвитку, які проявились в низькому рівні розвитку пізнавальних здібностей (уваги, мови, пам'яті), а також у явищах педагогічної та мікросоціальної занедбаності, що виразились в у низькому об'ємі загальноосвітніх знань, вузькому світогляді, бідному словниковому запасі, недостатній розвиненості навичок автоматизованих розумових дій, низької учбової мотивації, що пов'язано з недостатнім виховним впливом з боку родини. Дитина потребувала додаткових навчальних та корекційних заходів, посилених умов догляду та виховання, які повинні бути створені найближчим мікросоціальним оточенням для корекції її психічного розвитку та консультативного висновку № 472 від 22 травня 2012 року( а.с.32-36)…………... ОСОБА_3 виявляв ознаки відставання в психологічному розвитку, які проявились в низькому рівні розвитку пізнавальних здібностей (уваги, мови, пам'яті), а також у явищах педагогічної та мікросоціальної занедбаності, що виразились в у низькому об'ємі його загальноосвітніх знань та уявлень про оточуюче, недостатній сформованості навичок читання, письма, рахування, бідній лексиці, недостатній шкільній мотивації, що пов'язано з недостатнім виховним впливом з боку сімейного оточення. Дитина потребувала додаткових навчальних та корекційних заходів, посилених умов догляду та виховання, які повинні бути створені найближчим мікросоціальним оточенням для корекції його психічного розвитку.

З листа управління освіти Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.06.2012 року за № 948 ( а.с.55-56) вбачається , що малолітні………на підставі заяви опікуна ОСОБА_2.медичних карток та свідоцтв про народження були зараховані в середню загальноосвітню школу № 10………..за результатами навчального року опікуну адміністрацією закладу було запропоновано пройти з ОСОБА_3 МПМПК,однак остання не звернулась до МПМПК,а віддала дитину ще раз до 1 класу ЗНЗ № 10 разом з сестрою, приховавши від адміністрації даний факт,що хлопчик вже навчався у 1 класі в минулому навчальному році…….на підставі діагностичного обстеження КМПМПК № 883,№884 від 22.12.2011 року та заяви ОСОБА_2 діти вибули на навчання до санаторної загальноосвітньої школи-інтернату №22……….малолітні сироти були забезпечені безкоштовним гарячим харчуванням. Навчальними підручниками під час навчання в школі діти забезпечувались у повному обсязі безкоштовно,щорічно перед початком навчального року кожен з дітей був забезпечений безкоштовною навчальною формою та спортивним костюмом…..щорічно пропонувалось оздоровлення підопічним у пришкільних таборах з денним перебуванням,але щоразу опікун відмовлялась….

З листа санаторної загальноосвітньої школи - інтернату № 22 від 21.06.2012 року за № 905 ( а.с.57) вбачається , що малолітні були зараховані до навчального закладу з 13.02.2012 року……рівень успішності учнів низький,ОСОБА_3 дуже часто маніпулюючи бабусею залишався вдома через те, що в нього була відсутня зацікавленість до навчання через відставання у засвоєнні навчального матеріалу…..малолітні сироти були забезпечені безкоштовним п'ятиразовим санаторним харчуванням…….підручниками дітей було забезпечено в повному обсязі……матеріальної допомоги на утримання дітей в інтернатному закладі ОСОБА_2 не надавала ніякої ……..

Згідно листа дитячої клінічної лікарні № 9 від 17 травня 2012 року № 427/01-11, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 госпіталізовані до стаціонару 08 травня 2012 року згідно постанови прокурора Подільського району м. Києва про відібрання дітей у опікуна від 07 травня 2012 року. Діагноз клінічний ОСОБА_3 - мінімальна мозкова дисфункція, затримка мовного розвитку, диспепсія шлунку, диспанкреатизм, лямбліоз, дистальний прикус, носійство золотистого стафілококу. Діагноз клінічний ОСОБА_4- психоорганічний синдром із затримкою мовного розвитку, диспанкреатизм, карієс, ентеробіоз.

З наданого суду листа дитячої клінічної лікарні № 9 від 20 червня 2012 року № 519/01-08 ( а.с. 61-62) вбачається, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були обстежені та їм встановлені наступні діагнози:ОСОБА_3- дискінезія жовчовивідних шляхів, функціональна диспепсія шлунку, диспанкреатизм, лямбліоз кишківника, носійство золотистого стафілококу, дислалія, мінімальна мозкова дисфункція, затримка мовного розвитку, сколіотична постава, плоскостопість, легка розумова затримка в стадії дебільності; ОСОБА_4 - функціональна диспепсія шлунку, диспанкреатизм, лямбліоз кишківника, ентеробіоз, носійство золотистого стафілококу, хронічний карієс, дистальний прикус, психоорганічний синдром з порушенням мовного розвитку, сколіотична постава, плоскостопість, легка розумова затримка в стадії дебільності. Порушення функціонального характеру шлунково-кишкового тракту можуть бути пов'язані з віковими особливостями розвитку дитячого організму, наявність паразитарних інфекцій може бути і як наслідок незадовільних санітарних умов в місці проживання, так і майже постійним знаходженням у дитячому колективі (інтернат). Виявлені соматичні функціональні розлади не набули у дітей хронічної форми…..

З зазначеного листа також зазначається і та обставина , що малолітні сироти не проходили безкоштовне оздоровлення по лінії Управління охорони здоров'я району тому, що опікун ОСОБА_2 відмовлялась від запропонованих путівок,про що записано в амбулаторних картках і один раз в журналі видачі санаторно-курортних путівок, що також підтверджує пояснення представника заявника в суді.

Суд критично сприймає посилання заінтересованої особи на ту обставину, що заявниками умисно зібрані відносно неї негативні факти,оскільки її неналежне виконання обов'язків опікуна підтверджується всією сукупністю наведених вище доказів, а також і поясненнями наявними в матеріалах справи вчителів, дільничного лікаря так і матеріалів перевірки Подільського РУГУ МВС України в м. Києві за місцем проживання дітей ( а.с. 63-69,89,91-92).

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення від 20 червня 2012 року за № 2369 та долученої до нього довідки про доходи, загальна сума державної допомоги на дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, над якими встановлено опіку чи піклування, з 01 січня 2007 року по 31 травня 2012 року склала 172 771 грн. 80 коп. ( а.с.74-75).

Згідно листа Управління пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва № 5542/06 від 19 червня 2012 року, ОСОБА_2 з 24 жовтня 2007 року отримує пенсію за віком, розмір якої станом на 01 червня 2012 року становив 957 грн. 07 коп. (а.с.79).

Надання заінтересованою особою суду акту від 19.07.2012 року обстеження житлово-побутових умов проживання в квартирі АДРЕСА_1 комісією в складі майстра т/д № 4 ОСОБА_10, майстра т/д № 1 ОСОБА_13, майстра т/д № 5 ОСОБА_12 ( а.с.141) щодо виконання ремонтних робіт,а сааме відновлення освітлення, поклеєння шпалер,придбання холодильника, меблів,ліжок свідчить про часткове виправлення останньою створених неналежних санітарно-гігієнічних умов, та бажання будь-яким чином вплинути на думку суду щодо її виправлення та намагання переконання в забезпеченості належних умов онукам.

Суд оцінює даний доказ критично,оскільки він наданий нею лише з метою не вирішувати питання щодо звільнення її від обов'язків опікуна.

Крім того, з наданого суду акту амбулаторної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи від 26 вересня 2012 року ОСОБА_2 будь-яким психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждає і за своїм психічним станом здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У періоди часу, до яких відносяться інкриміновані їй діяння могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_2 не виявляє ознак будь-якого психічного захворювання, яке б заважало їй за її психічним станом виконувати свої опікунські обов'язки по догляду за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що також є підтвердженням тієї обставини, що вона дійсно не належним чином здійснювала виконання своїх обов'язків опікуна щодо онуків незважаючи на можливість їх здійснення ( а.с.218-225).

Судом встановлено, що згідно з вироком Подільського районного суду м. Києва від 08.12.2014 року заінтересовану особу по даній справі - ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального провадження,передбаченого ст.166 КК України і призначено покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробовуванням на 1 рік. Вирок Подільського районного суду м. Києва від 08.12.2014 року відносно засудженої ОСОБА_2 набрав законної сили 08.01.2015 року та нею оскаржений не був, що підтвердила в суді і сама заінтересована особа.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги заявника знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Зацікавленою особою в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів в спростування вимог заявника, які б суд міг покласти в основу рішення про відмову в задоволенні вимог, а ті докази які надані, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки об'єктивно спростовуються наданими до суду представником заявника доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами.

На підставі вищевикладеного, Конституції України ст.ст. 249, 251 Сімейного кодексу України, ст.75 ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року (з послідуючими змінами), керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від виконання обов'язків опікуна над неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньою ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Служби у справах дітей, органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко