У Х В А Л А

6 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до видавництва «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» про розірвання договору, стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь видавництва «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» судові витрати на правову допомогу в розмірі 11 000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано в частині стягнення судових витрат та справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року та зміну рішення суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 852, частин третьої та четвертої статті 853, статті 883 ЦК України.

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме частини першої статті 84, частини першої статті 88 ЦПК України, частини першої статті 13, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», пункту 14.1.226, статті 178 ПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня та 30 липня 2014 року, постанови Вищого господарського суду України від 15 березня, 24 липня та 6 грудня 2007 року, 20 лютого 2008 року, 14 вересня 2010 року, 27 липня і 15 листопада 2011 року, 5 січня та 23 червня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу про скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення судових витрат та передачу справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції виходив з того, що згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. Максимальна вартість години участі особи, яка надавала правову допомогу, складає 487 грн 20 коп. Згідно із актом здачі-приймання виконаних робіт за договором про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг від 20 травня 2014 року № 05/14-02 загальний розмір витраченого часу фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 при підготовці та розгляді справи становив 23 години. Тому граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу обсягом 23 години чистого часу складає 11 205 грн 60 коп.

Залишаючи в іншій частині рішення суду апеляційної інстанції без змін, суд касаційної інстанції виходив з того, що строк договору від 27 квітня 2012 року № 23 між видавництвом «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» та ОСОБА_4 сплив, тому, ураховуючи положення статей 15 та 16 ЦК України, у задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено.

Постанови Вищого господарського суду України від 15 березня і 6 грудня 2007 року, 23 червня 2015 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правових позицій щодо спірних правовідносин, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

У постанові Вищого господарського суду України від 27 липня 2011 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду суду касаційної інстанції був договір підряду на будівництво.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

В ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня та 30 липня 2014 року, що надані заявником як приклади, особи брали участь у справі як адвокати та діяли на підставі свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю.

У постановах Вищого господарського суду України 24 липня 2007 року, 20 лютого 2008 року, від 14 вересня 2010 року, 15 листопада 2011 року та 5 січня 2015 року, що надані заявником як приклади, норми цивільного процесуального законодавства не застосовувалися. Норми процесуального права, які на думку заявника застосовані неоднаково судом касаційної інстанції, застосовувалися Вищим господарським судом України в межах господарського процесу.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до видавництва «Право» Національної академії правових наук України та Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» про розірвання договору, стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук