Номер провадження: 22-ц/785/6754/15
Головуючий у першій інстанції Тюмін О. Г.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м. Одеса

03 листопада 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком», підприємство) в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, із врахуванням уточнених вимог, просила поновити її на роботі електромеханіка цеху телекомунікаційних послуг № 12 (далі-ЦТП№12) Одеської філії ПАТ «Укртелеком», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 січня 2015 року до дня поновлення на роботі та 10 000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що, закінчивши Одеський технікум газової та нафтової промисловості у 1995 році та отримавши кваліфікацію техніка електрозв'язку, перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 11 травня 1995 року.

Згідно з наказом від 12 січня 2015 року ,з яким, у порушення вимог трудового законодавства, її ознайомили 13 січня 2015 року, вона звільнена з роботи за п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України ( далі - КЗпП України) у зв'язку із скороченням штату працівників.

Своє звільнення вважає незаконним ,посилаючись на те, що:

-безперервно пропрацювала на підприємстві 20 років,

-має більший стаж та кваліфікацію ніж та особа, яка призначена на її посаду,

-на її утриманні знаходяться дві малолітні дитини 2001 р. та 2008 р. народження,

-вона єдина працююча в сім'ї, оскільки її чоловік не має постійної роботи.

Незважаючи на вказані факти профспілковий комітет підприємства дав згоду на її звільнення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 16 червня 2015 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

Апелянт та її представник в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, заперечення представника відповідача ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст.40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч.ч.1 та 3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині поновлення на роботі виходив із того, що звільнення ОСОБА_2 з роботи з підстав скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» проведено з дотриманням вимог ст.ст. 40,42,43,49-2 КЗпП України. Видача позивачу копії наказу на наступний день після його видання не є порушенням вимог ст.47 КЗпП України, оскільки за структурою підприємства директор філії, служба кадрів філії розташовані в м. Одесі, що передбачає звернення працівника за місцем її розташування. Враховуючи те, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними від вимоги про поновлення на роботі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні й цих вимог.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідив обставини справи у повному обсязі, зібраним у справі доказам надав належну оцінку та правильно застосував норми матеріального права.

Так, установлено, що ОСОБА_2 була прийнята на посаду електромеханіка УП Кілійського районного вузла електрозв'язку «Кіліярайтелеком» ОПЕЗ «Одесателеком» з 11 травня 1995 року на підставі наказу від 11 травня 1995 року № 8-к (а.с.42,105).

01 липня 1998 року Кілійський районний вузол електрозв'язку «Кіліярайтелеком» реорганізований в цех електрозв'язку №3 Одеської дирекції УДПЕЗ «Укртелеком», а останній - 01 березня 2001 року перейменований в Центр електрозв'язку №3 (м.Ізмаїл) Одеської дирекції ВАТ «Укртелеком», з 26 травня 2004 року перейменований в Центр електрозв'язку №3 (м.Ізмаїл) Одеської філії ВАТ «Укртелеком».

31 грудня 2009 року функції обліку кадрів Центру електрозв'язку №3 (м.Ізмаїл) Одеської філії ВАТ «Укртелеком» передані до відділу обліку, аналізу, прогнозу та руху кадрів Одеської філії ВАТ «Укртелеком».

17 червня 2011 року ВАТ «Укртелеком» перейменовано в ПАТ «Укртелеком» (а.с.189).

З 01 січня 2005 року позивач є електромеханіком 1 категорії (а.с.105 зв.).

Скорочення чисельності та штату працівників відбулось відповідно до наказу директора ПАТ «Укртелеком» від 31 жовтня 2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» (далі-наказ від 31 жовтня 2014 року №583) з метою створення ефективної системи управління товариством та підвищення продуктивності праці, відповідно до наказу директора ПАТ «Укртелеком» від 01 жовтня 2014 року № 518 «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком» (а.с.22-23, 24-25).

З 10 листопада 2014 року внесено зміни до штатного розпису 23 філій підприємства, розташованих у 22 областях України та у м. Київ (в т.ч. Одеської філії ПАТ «Укртелеком»).

Із змісту додатка №21 до зазначеного вище наказу від 31 жовтня 2014 року №583 вбачається, що в Одеській філії ПАТ «Укртелеком» та, зокрема, в цеху телекомунікаційних послуг №12 (м. Кілія ) з 10 листопада 2014 року підлягало скороченню (виведенню зі штатного розпису) 56 штатних одиниць, в т.ч. 4 посади електромеханіка 1 категорії. Крім того, згідно цьому ж додатку з 16 жовтня 2014 року введено 3 посади «електромеханік станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії».

В цеху телекомунікаційних послуг №12 (м. Кілія) до змін в організаційній структурі було 4 посади електромеханіків електрозв'язку 1 категорії, на яких працювали ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2

На виконання наказу від 31 жовтня 2014 року № 583 Одеською філією ПАТ «Укртелеком» було видано наказ від 10 листопада 2014 року № 370 «Про попередження працівників про майбутнє звільнення» із зазначенням працівників ЦТП №12 (м. Кілія), в т. електромеханіка електрозв'язку 1 категорії ОСОБА_2

Згідно довідки Одеської філії ПАТ «Укртелеком» від 19 жовтня 2015 року на дві посади «електромеханік станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії» переведено (з пониженням) ОСОБА_8та ОСОБА_9, які мають вищу освіту та працювали інженерами електрозв'язку. На третю посаду переведено ОСОБА_6, який мав досвід роботи на посаді електромеханіка електрозв'язку більше 25 років та якому виплачувалася надбавка за високі досягнення в праці.

ОСОБА_7 переведено з посади електромеханіка електрозв'язку 1 категорії (з пониженням) на посаду електромонтера станційного устаткування електрозв'язку 4 розряду.

ОСОБА_5 звільнено за угодою сторін на підставі п.1ст.36 КЗпП України.

12 листопада 2014 року ОСОБА_2 була ознайомлена із наказом про скорочення під особистий підпис та попереджена про заплановане звільнення із займаної посади за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з 12 січня 2015 року (а.с.31).

Згідно матеріалам справи ОСОБА_2 неодноразово відмовлялася від запропонованих їй вакантних посад, про що складено відповідні акти від 12 та 25 листопада, 09 та 23 грудня 2014 року (а.с. 32-35,195-247).

23 грудня 2014 року профспілковий комітет ЦТП № 12 Одеської філії ПАТ «Укртелеком» надав згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.40).

Наказом від 12 січня 2015 року № 23-к ОСОБА_2 було звільнено з посади електромеханіка електрозв'язку 1 категорії дільниці технічної експлуатації засобів електрозв'язку ЦТП №12 (м. Кілія) у зв'язку із скороченням штату за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.41).

12 січня 2015 року ОСОБА_2 не з'явилась за отриманням трудової книжки, про що складено відповідний акт (а.с.44).

Із наказом про звільнення позивач ознайомлена в м. Одесі 13 січня 2014 року, у той же день вона отримала трудову книжку та розрахунок, оскільки, як зазначалось вище, за структурою підприємства функції обліку кадрів Центру електрозв'язку №3 (м.Ізмаїл) Одеської філії ВАТ «Укртелеком» у грудні 2009 року передано до відділу обліку, аналізу, прогнозу та руху кадрів Одеської філії ВАТ «Укртелеком», розташованому у м. Одесі.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових справ» (із подальшими змінами), розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату, чи додержано власником норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1, 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Колегія суддів вважає, що відповідачем були дотримані вимоги трудового законодавства при звільненні ОСОБА_2 В ПАТ «Укртелеком» дійсно мали зміни в організації виробництва, зокрема, скорочення штату; позивача за два місяці до звільнення було попереджено про подальше скорочення; з метою її працевлаштування пропонувались наявні на підприємстві вакантні посади, від яких позивач відмовилася.

За результатом розгляду подання адміністрації Одеської філії ПАТ «Укртелеком» профспілковим комітетом 23 грудня 2014 року надано згоду на звільнення позивача.

Також вбачається, що відповідно до штатного розпису станом на 31 жовтня та 03 листопада 2014 року, 01 січня 2015 року інші вакантні посади на підприємстві, крім тих, що були запропоновані позивачці, на час її звільнення були відсутні (а.с.182-184,185,187).

Таким чином, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у відповідача мало місце скорочення чисельності працівників, позивач була попереджена про наступне звільнення, їй була запропонована інша робота, оскільки вона відмовилася від неї, власник мав усі підстави для розірвання трудового договору за п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Доводи апелянта, яка закінчила технікум, про те, що при скороченні штату відповідач мав надати перевагу їй, а не іншим працівникам є безпідставними.

Працівники, які були залишені та працевлаштовані в станційно-лінійну дільницю №4 м. Кілії мали більше переваги.

Згідно наданим представником відповідача доказам:

-ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають повну вищу освіту, виїжджають на пошкодження до сільських АТС, налагоджують міські станції АТСК 100/2000 та «Квант-Е»;

-ОСОБА_6 має неповну вищу освіту, стаж роботи в ПАТ «Укртелеком» 25 років, обслуговує в денну зміну 2 місцеві та 16 сільських станцій, усуває пошкодження широкосмугового доступу до Інтернету;

-ОСОБА_7 працює на кросі АТС м.Кілії, як і інші електромонтери, та, крім цього, веде базу даних в АТСЛО (автоматичній системі технічного та лінейного обліку).

ОСОБА_2 була визначена для майбутнього звільнення як працівник, який немає більш високої кваліфікації та продуктивності праці, через відсутність знань в налагоджуванні обладнання, яке обслуговує міські та сільські з'єднувальні лінії, усуненні пошкоджень широкосмугового доступу до інтернету, веденні бази даних в АТСЛО та така ,що не отримувала надбавки за високі досягнення в праці (а.с.181)

З урахуванням викладеного апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков