ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7642/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 22 серпня 1992 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час якого ними було виконано спільне інвестування в житлове будівництво на підставі Інвестиційного контракту № 10040 від 15 грудня 1998 року, після виконання умов якого ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. Оскільки спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а домовленості про добровільний розподіл майна ними не досягнуто, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судовий збір.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю.

Повно і всебічно дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 22 серпня 1992 року по 16 вересня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу на між Акціонерним товариством холдинговою компанією «Київміськбуд» в особі АКБ «АРКАДА» (Компанія) та ОСОБА_3 (Довіритель) укладено Інвестиційний контракт № 10040 (про інвестування у житлове будівництво) від 15 грудня 1998 року, за умовами якого Компанія зобов'язалась своїми силами і засобами, за рахунок вилучених від Довірителів коштів, збудувати і передати Довірителю обумовлене житло (об'єкт інвестування), а Довіритель зобов'язується забезпечити відповідне фінансування об'єкта інвестування та прийняти його у свою власність на умовах контракту.

Як вбачається зі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 25 травня1999 року, квартира АДРЕСА_1 складається з 1-ї кімнати, житловою площею 18.0 кв.м., загальною площею 42.5 кв.м. дійсно належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, доходу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_3 визнала позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми сплаченого судового збору в сумі 3 654 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 57, 60, 69, 70, 105 СК України, ст.ст. 10, 57-58, 60, 88, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА