НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4940/15
№ 2/183/2823/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мельника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :07:001:0272, яка розташована по вул. Степова, 19 в с. Івано-Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області (надалі земельна ділянка), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 14.02.2015 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14.02.2015 року померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №554. Раніше вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4, але після її придбання за життя ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на неї.

Позивач у встановлений строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Постановою від 20.07.2015 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю реєстрації права власності на зазначену вище земельну ділянку. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач не заперечує проти заявлених позовних вимог.

Третя особа в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляду справи без її участі.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2015 року померла ОСОБА_3, яка є матірю ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6), свідоцтвом про народження (а.с.30). За життя ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 0,2500 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:001:0272, розташовану по вул. Степова, 19 в с. Івано-Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 17.02.2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №554 (а.с.7).

Земельна ділянка належала ОСОБА_4 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №887697, виданого Новостепанівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області 06.07.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00019 від 09.12.2011(а.с.26).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до положень ст.ст. 2, 4 цього Закону, нерухомим майном, право власності на яке підлягає реєстрації, вважається також і земельна ділянка.

За життя ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку та не отримала державний акт на неї на своє імя. З листа Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 10.09.2015 року суд вбачає, що спірна земельна ділянка за даними державного земельного кадастру на цей час зареєстрована за ОСОБА_5, тобто перехід прав на земельну ділянку до ОСОБА_3 не зареєстровано (а.с.25).

Відповідно до ст. 126 ЗК України, в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.02.2012 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно з п. «а» ч. 2 цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою.

Отже, аналізуючи зазначене суд приходить до висновку, що на момент укладення вказаного договору діюче на той час законодавство України передбачало, що цивільно-правова угода щодо відчуження земельної ділянки є документом, який посвідчує право власності на неї. Тобто вказана угода визнавалась таким же правовстановлюючим документом на земельну ділянку як і державний акт. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові №6-472цс15 від 24.06.2015 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивач як спадкоємець за законом першої черги у встановлений строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (а.с.28). Постановою від 20.07.2015 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у звязку з відсутністю реєстраціїї права власності на земельну ділянку (а.с.9).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України та ст. 131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З огляду на зазначене суд вважає, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на спірну земельну ділянку, і лише не здійснення нею державної реєстрації цього права на своє імя, на думку суду, не може бути підставою для позбавлення спадкоємців ОСОБА_3 права на отримання спадщини після її смерті, оскільки це не відповідає принципам розумності та справедливості, а також положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року).

Інформації про інших спадкоємців, які крім позивача прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, матеріали справи не містять. Тому позов слід задовольнити і визнати право власності за позивачем на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 57-60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:001:0272, яка розташована по вул. Степова, 19 в с. Івано-Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 14.02.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Мельник