Справа № 175/1448/15-ц
Провадження № 2/175/600/15
Справа №175/1448/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду зі вищевказаний позов, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом свого батька ОСОБА_4, який помер 04 лютого 2014 року. У звязку із тим, що він постійно проживає в місті Києві та не підтримував жодних звязків із родичами, він не міг знати про смерть батька. Вважав, що строк ним пропущено с поважних причин, а тому вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні дав пояснення які викладені у позовній заяві, однак в подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, вважала позовні вимоги необґрунтованими, тому як вона та її мати ОСОБА_2 особисто повідомляли позивача про смерть батька.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, а в подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер 04 лютого 2014 року (свідоцтво про смерть серії I-КИ № 559365, видане 07.02.2014 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області).

Так, згідно заповіту від 17 серпня 2007 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 та зареєстрованого за номером 2635, ОСОБА_4 заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось в рівних частинах кожному ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з листа державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 №784/02-14 від 25.03.2015 року, позивач впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявою про її прийняття не звертався.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними вважаються ті причини, які роблять вчасне звернення до нотаріальної контори неможливим або важким.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьомунеобхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні питання про поважність заявленої позивачем причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, суд враховує, що згідно відмітки в паспорті про реєстрацію позивача, останній зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.05.2007 року (а.с.7-8).

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що дійсно, останній не міг знати про факт смерті ОСОБА_4, крім цього суд звертає увагу на те, що позивач з 2007 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, що також давало йому реальну можливість довідатися про стан здоров'я померлого та звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Необізнаність позивача ОСОБА_1 юриста за фахом про факт смерті спадкодавця спростовано у судовому засіданні, тому не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки позивач знав про незадовільний стан здоров'я померлого та його похилий вік (помер у віці 76 роки), оскільки факт незадовільного стану здоров'я померлого, а також про обізнаність факту смерті спадкодавця в судовому засіданні підтвердили відповідачі та свідок.

За таких обставин, враховуючи те, що заявлені причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, суд вважає не поважними, то підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О.Ребров