АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.08.2008 між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є позивач, і відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №392-08-И/09, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу ОСОБА_4 в кредит грошові кошти в сумі 88 000 доларів США строком до 11.08.2028. 30.01.2009 між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є позивач, і відповідачем ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, якою викладено в новій редакції п.п. 3.2 та 4.3 Кредитного договору щодо збільшення строку кредитування до 13.08.2038, а сума щомісячного ануїтетного платежу зменшена до 635 доларів США. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору відповідач ОСОБА_4 зобов'язувалась сплачувати позивачу проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 8% річних. Відповідач ОСОБА_4 була співробітником ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». У випадку її звільнення із вказаної установи, відсоткова ставка встановлюється на рівні 16,00% з дати звільнення. Так, відповідач ОСОБА_4 звільнилася з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 08.12.2009 та відповідно, відсоткова ставка була встановлена 16,00% річних. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до п. 3.1. кредитного договору на підставі письмової заяви відповідача ОСОБА_4 здійснив видачу кредитних ресурсів в сумі 88 000 доларів США. Відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, систематично порушувала виконання умов кредитного договору, про що неодноразово попереджалась позивачем повідомленням про усунення порушень від 20.01.2010, 28.01.2010, 30.03,2010, 15.04.2010, 09.08.2011, 31.05.2013, 04.06.2013. За період дії кредитного договору відповідач ОСОБА_4 здійснила погашення заборгованості за кредитними ресурсами в таких розмірах 2 615,94 доларів США - основної суми боргу по кредиту; 29 902, 46 доларів США - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом. Таким чином, станом на 31.05.2013 загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_4 перед позивачем складає 1 498 076, 69 грн., з яких: 84 640, 45 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 676 531,12 грн. строкова заборгованість по кредиту; 743,61 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ(з курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 5 943,67 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 1 176,40 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 9 402,97 грн. строкова заборгованість по відсоткам; 26 374,68 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 210 812,82 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 595 386,11 грн. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. 14.08.2008 між ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є позивач, і відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки №392-08-П, згідно з умовами якого останній поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором. З урахуванням викладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 676 531,12 грн. - суми строкової заборгованості по кредиту, 5 943,67 грн. - суми простроченої заборгованості по кредиту, 9 402,97 грн. -суми строкової заборгованості по процентам, 210 812,82 грн. - суми простроченої заборгованості по процентам, 595 386,11 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір по 1 834,50 грн. з кожного.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду змінити та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 9 402,97 грн. -суми строкової заборгованості по процентам, 210 812,82 грн. - суми простроченої заборгованості по процентам, 595 386,11 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в задоволенні вимог відмовити. В частині стягнення з ОСОБА_5, як фінансового поручителя, заборгованості за кредитним договором солідарно 676 531,12 грн. - суми строкової заборгованості по кредиту, 5 943,67 грн. - суми простроченої заборгованості по кредиту, 9 402,97 грн. -суми строкової заборгованості по процентам, 210 812,82 грн. - суми простроченої заборгованості по процентам, 595 386,11 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що внаслідок відмови банку, як фінансової установи, приймати платежі від позичальника на рахунки, зазначені у кредитному договорі, а також неналежне оформлення банком касових документів при прийманні готівки, унеможливила виконання позичальником умов кредитного договору належним чином. Про незаконність дій банку умов договору позичальник письмово повідомив банк листом від 23.01.2010. Крім того, задовольняючи вимоги позивача в частині пені, судом не враховано, що нарахована до стягнення пеня складає 595 386,11 грн., що дорівнює 100% суми заборгованості за кредитом. Не можна погодись з висновком суду в частині солідарної суми заборгованості та штрафних санкцій з поручителя ОСОБА_5, оскільки договір поруки є припиненим з тих підстав, що банк звернувся до поручителя майже через три з половиною років від дня настання строку виконання зобов′язання.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідач ОСОБА_5 також просив апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача ОСОБА_7 - заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2008 між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є позивач, і відповідачем ОСОБА_4. було укладено кредитний договір №392-08-И, згідно з умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_4. в кредит грошові кошти в сумі 88 000 доларів США, строком до 11.08.2028 (а.с.20-22). Предметом даного договору є надання позивачем відповідачу ОСОБА_4 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитних ресурсів в сумі 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) доларів США 00 центів з терміном повного погашення заборгованості по наданих кредитних ресурсах до 11.08.2028. 30.01.2009 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору на предмет викладення в новій редакції преамбули, п.п. 3.2., 4.3. Кредитного договору щодо збільшення строку кредитування до 13.08.2038, а сума щомісячного ануїтетного платежу зменшена до 635,00 доларів США (а.с.24). Згідно з положенням п. 4.1. кредитного договору відповідач ОСОБА_4 сплачує позивачу проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 8% річних. Відповідач ОСОБА_4 на час укладення договору була співробітником ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». У випадку звільнення з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відсоткова ставка встановлюється на рівні 16,00% з дати звільнення. Відповідно до копії виписки з наказу №548-к від 01.12.2009 відповідач ОСОБА_4 звільнилася з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 08.12.2009, а тому 08.12.2009 відсоткова ставка була встановлена на обумовленому договором на рівні 16,00% річних, про що відповідач ОСОБА_4 додатково була повідомлена відповідним листом № 4552/ИБ від 21.12.2009 (а.с. 37-38). Відповідно до п. 3.2. кредитного договору та додаткової угоди відповідач ОСОБА_4 зобов′язується повернути кредитні ресурси, отримані за кредитним договором до 13.08.2038. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Відповідно до останньої редакції п. 3.2. додаткової угоди № 1 до кредитного договору відповідач ОСОБА_4 зобов′язується щомісячно в термін до «10» числа кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за кредитним договором відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п.6.1. кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів. У відповідності до пункту 3.4. кредитного договору банк має право зупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику в продовженні строку до договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих відсотків по них, неустойки відповідно до умов кредитного договору. На підставі письмової заяви відповідача ОСОБА_4 №1043-1 від 14.08.2008 позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі відповідно до п. 3.1. кредитного договору, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 88 000 доларів США 00 центів (а.с.35). Відповідач ОСОБА_4 скористалась кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, систематично порушує виконання умов договору, про що позивачем було направлено відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимогу про усунення порушень № 9-244200/4856 від 31.05.2013, повідомлення № 9- 244200/4860 від 31.05.2013, повідомлення щодо усунення порушень № 9-244200/4983 від 04.06.2013, повідомлення щодо усунення порушень № 9-244200/4984 від 04.06.2013, повідомлення щодо усунення порушень №222-11 від 09.08.2011, повідомлення щодо усунення порушень №183-10 від 15.04.2010, повідомлення щодо усунення порушень №126/1-10 від 30.03.2010, повідомлення щодо усунення порушень №85-1/ИБ від 20.01.2010, копія листа №03-10 від 28.01.2010 (а.с.39-48). За період дії кредитного договору відповідач ОСОБА_4 здійснила погашення заборгованості за кредитними ресурсами в таких розмірах 2 615,94 доларів США - основної суми боргу по кредиту; 29 902, 46 доларів США - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом.

В забезпечення своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_5 (поручитель) укладено договір поруки № 392-08-П від 14.08.2008. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором. Вказаним пунктом визначено, що кредитні ресурси надаються під 8% річних, а у випадку звільнення відповідача ОСОБА_4, яка являється співробітником банку, відсоткова ставка, згідно п.4.1. кредитного договору, встановлюється на рівні 16% з дати звільнення. Згідно п.1.3. договору поруки поручитель свідчить, що він ознайомлений із кредитним договором та погоджується з його умовами. Відповідно до п.2.5. договору поруки, зазначається про обов'язок безумовного виконання відповідачем ОСОБА_5 своїх зобов'язань перед позивачем. Крім того, 30.01.2009 було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки на предмет викладення в новій редакції п. 1.1. договору поруки щодо збільшення строку кредитування до 13.08.2038 (а.с.31). Положеннями п.1.1. договору поруки та додаткової угоди №1 до договору поруки передбачено можливість збільшення відсоткової ставки по кредиту до 16% річних у випадку звільнення співробітника банку відповідача ОСОБА_4, з чим відповідач ОСОБА_5 погодився, будучи ознайомленим з умовами кредитного договору та поставивши власний підпис на кожній сторінці договору поруки. Відповідно до положень п.2.1. договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п.2.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, у.т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також відшкодуванню всіх збитків. Пунктом 2.3. договору поруки передбачено, що у випадку непогашення боржником заборгованості за кредитним договором протягом 1-го календарного дня з моменту настання строку виплати процентів, основного боргу або комісійної винагороди, передбачених кредитним договором, у кредитора виникає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі до поручителя.

У зв'язку з порушенням позичальником строків повернення кредиту, що встановлені угодами та виникненням заборгованості за кредитними договорами кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та умовами пунктом 3.4. кредитного договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 31 травня 2013 року та 04 червня 2013 боржнику і поручителю повідомлення про дострокове повернення повної суми заборгованості по кредитному договору та пов'язаних із ним платежів протягом тридцяти днів з дати отримання цього повідомлення (а.с. 39-46 том 1).

Досудова вимога не була вручена боржнику і поручителю та повернулась на адресу банку з відміткою поштового відділення зв′язку «за закінченням терміну зберігання».

Кредитор ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право та 18 липня 2013 року пред'явив у встановленому законом порядку позов до позичальника та поручителя про дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на 31.05.2013 заборгованість становить 1 498 076, 69 грн., з яких: 84 640, 45 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 676 531,12 грн. строкова заборгованість по кредиту; 743,61 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ(з курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 5 943,67 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 1 176,40 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 9 402,97 грн. строкова заборгованість по відсоткам; 26 374,68 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 210 812,82 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 595 386,11 грн. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків.

Задовольняючи позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління», суд першої інстанції виходив із того, що позичальник згідно договору взяті на себе зобов'язання не виконала, у передбачений в договорі термін грошові кошти не повернула, а тому з відповідачів, як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо визначеного періоду та суми нарахованої заборгованості за кредитом, в тому числі пені, яка підлягає стягненню з відповідачів, як солідарних боржників, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник ОСОБА_4 перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з жовтня 2012 року, останній платіж нею здійснено 05 вересня 2012 року.

Кредитор 18 липня 2013 року пред'явив до відповідачів, як солідарних боржників позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 31.05.2013 становить 1 498 076, 69 грн., з яких: 84 640, 45 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 676 531,12 грн. строкова заборгованість по кредиту; 743,61 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ(з курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 5 943,67 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 1 176,40 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 9 402,97 грн. строкова заборгованість по відсоткам; 26 374,68 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 210 812,82 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 595 386,11 грн. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків.

Із долученої відповідачем до матеріалів справи квитанції № 33-2694 вбачається, що нею 01 лютого 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплачено 635,00 доларів США за призначенням погашення заборгованості згідно договору 392-08 від 14.08.2008 (а.с. 135 том 1). Однак перераховані кошти не були у повному розмірі зараховані на погашення загальної заборгованості. Так, із розрахунку заборгованості вбачається, що на дату 01 лютого 2012 року відображена сума погашення 535,00 доларів США замість 635,00 доларів США, різниця складає 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 799,30 грн. (а.с. 55 том 1).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що загальна сума заборгованості за кредитом підлягає зменшенню на суму 799,30 грн. Відповідно на час пред'явлення позову до суду та ухвалення судом першої інстанції судового рішення залишок заборгованості за кредитом становив суму - 112 835,14 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./l дол. США) 901 891,28 грн. (112 935,14 доларів США - 100 доларів США), а тому в цій частині вимог розмір заборгованості (залишку) за кредитом підлягає зменшенню з 902 690, 58 грн. до 901 891,28 грн.

Також колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру та періоду нарахування пені за прострочення строків виконання зобов'язання, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

У поданих запереченнях на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 просила застосувати строки позовної давності та зменшити розмір неустойки (а.с. 114 том 1).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачів суму пені за період з 31.05.2012 по 31.05.2013, тоді як до суду кредитор звернувся 18.07.2013 ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

З урахуванням положень ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що сума пені підлягає обрахуванню за останній рік невиконання основного зобов'язання в межах заявлених позивачем вимог за період з 18.07.2012 по 18.07.2013. За цей період сума пені, в межах розрахунку, заявленого позивачем у суді першої інстанції, становить 536 985,91 грн., яка складається із пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 15 697,95 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 521 287,96 грн. В іншій частині вимог про стягнення пені за період, який виник до 18.07.2012 слід відмовити з підстав пропуску позивачем строку для звернення до суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 в частині припинення договору поруки, які підтримав в судовому засідання відповідач ОСОБА_5, колегія суддів виходить з наступного:

Як установлено судом, боржник ОСОБА_4 (а відтак і поручитель ОСОБА_5) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 13.08.2038, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як убачається з кредитного договору та графіка погашення кредиту, чергові платежі позичальник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя з урахуванням того, що умови договору поруки № 392-08-А від 14.08.2008 про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконувала, перестала сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту з кредиту з жовтня 2012 року, останній платіж нею здійснено 05 вересня 2012 року. З позовом до суду кредитор звернувся 18 липня 2013 року.

Таким чином, до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, який настав 18 липня 2013 року, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів слід обчислювати нарахування боргових сум, які підлягають стягненню з поручителя. В частині щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів за період який виник до 18 січня 2013 рокузаборгованість не підлягає стягненню з поручителя, оскільки в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України в цій частині вимог порука є припиненою.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та графіку платежу, починаючи з 18 січня 2013 року з поручителя ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» слід стягнути: дострокове повернення частини кредиту, що залишилася в сумі 84 640,45 доларів США що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 676 531,12 грн., 5 730,22 доларів США що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 45 801,64 грн. -суми строкової заборгованості по процентам, 536 985,91 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. Визначена сума заборгованість, а також штрафні санкції підлягають стягненню у солідарному порядку з ОСОБА_4 В решті вимог до поручителя ОСОБА_5 слід відмовити.

За таких обставин, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості слід задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 743,61 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ(з курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 5 943,67 грн. - суми простроченої заборгованості по кредиту, 21 720,86 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ(з курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 173 614,83 грн. - суми простроченої заборгованості по процентам. Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 84 640, 45 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 676 531,12 грн. - суми строкової заборгованості по кредиту, 5 730,22 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ (за курсом НБУ 7,993 грн./1 дол. США) 45 801,64 грн. -суми строкової заборгованості по процентам, 536 985,91 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. В решті вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 5 943,67 грн. - суми простроченої заборгованості по кредиту, 173 614,83 грн. - суми простроченої заборгованості по процентам.

Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 676 531,12 грн. - суми строкової заборгованості по кредиту, 45 801,64 грн. -суми строкової заборгованості по процентам, 536 985,91 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір по 1 834,50 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: