1Справа № 335/4919/15-ц 6/335/638/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

при секретарі Школяр К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву концерну «Міські теплові мережі» про внесення виправлень до судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 9 червня 2015 року у справі № 335/4919/15-ц за заявою концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення у загальному розмірі 8 703,25 гривень

ВСТАНОВИВ:

9 червня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь концерну «Міські теплові мережі» заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення за період з 01.03.2012 по 31.03.2015 у загальному розмірі 8 703,25 гривень та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 121,80 гривень (арк. справи 17).

26 жовтня 2015 року до суду надійшла заява концерну «Міські теплові мережі про внесення до виконавчого документу даних стосовно ідентифікаційного номеру боржника.

Заявник у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся судом належним чином.

Боржник у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду заяви або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав За таких обставин та враховуючи, що відповідно до частини четвертої статті 219 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України їх неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень до судового рішення, суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частин першої третьої статті 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Заява про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні розглядається протягом десяти днів з дня її надходження. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», відповідно до положень статей 219221 ЦПК суд має право, не змінюючи суті виданого судового наказу, вирішити питання про виправлення описок та арифметичних помилок, видати додатковий судовий наказ чи розяснити його. Крім того, на судові накази поширюються положення статей 369 373, 377, 378, 379, 380 ЦПК щодо вирішення процесуальних питань, повязаних із виконанням судового наказу. Зазначені процесуальні питання вирішуються в порядку, визначеному цими статтями.

Частинами 1 3 статті 95 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Зміст рішення суду повинен відповідати вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 статті 103 ЦПК України, у судовому наказі зазначаються:

1) дата видачі наказу; 2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ; 3) ім'я (найменування) стягувача і боржника, їх місце проживання або місцезнаходження; 4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги; 5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню, а також розрахунковий рахунок боржника (юридичної особи) в установі банку, з якого повинні бути стягнуті грошові кошти, якщо такий повідомлений заявником; 6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника; 7) відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу.

При цьому, частиною 3 цієї ж статті визначено, що судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» та обов'язково містити положення про дату видачі судового наказу стягувачу, дату набрання судовим наказом законної сили та строк пред'явлення судового наказу до виконання. Зазначені відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред'явлення до виконання.

За положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначалось судом вище, судовим наказом від 9 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1) на користь концерну «Міські теплові мережі» заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення за період з 01.03.2012 по 31.03.2015 у загальному розмірі 8 703,25 гривень та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 121,80 гривень

З довідки Міністерства доходів та зборів від 27 травня 2015 року, наданої на запит суду, вбачається, що надати реєстраційний номер облікової картки фізичної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не має можливості з причини: боржник/стягувач з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осію-платників податків не зареєстрований (арк. справи 14).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», такий реквізит виконавчого документу як індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача не є обов'язковим і зазначається лише за наявності.

Вимоги про обовязкове зазначення у судовому наказі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника не містить у собі і стаття 103 ЦПК України.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номеру облікової картки платника податків) у рішенні суду згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України по цивільній справі № 6-45цс14 від 21 травня 2014 року, яка є джерелом права та обов'язковою для виконання, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не може вважатися належною підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи зазначене, посилання концерну «Міські теплові мережі» на те, що саме суд повинен здійснити усі можливі заходи щодо отримання ідентифікаційного коду боржника, є неприйнятними.

За наведених обставин, суд вважає заяву концерну «Міські теплові мережі» необґрунтованою та відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 210, 219 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви концерну «Міські теплові мережі» про внесення виправлень до судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 9 червня 2015 року у справі № 335/4919/15-ц за заявою концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення у загальному розмірі 8 703,25 гривень відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.П. Соболєва