Справа № 0413/1500/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ваврушак Н.М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участі представників сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, -

В C Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати та середній заробіток за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати за період з дня звільнення до відкритті провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він працював у ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» з 14.08.1973 року по 11.12.2006 рік на різних посадах, на підприємстві неодноразово наказами підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства, при цьому нарахування та виплата заробітної плати за час відпусток здійснювалась в порушення Законів України «Про відпустки» та «Оплату праці», а також Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 і вказані порушення визнані ПАТ Євраз ОСОБА_5 у спільній Постанові від 06.02.2012 року № 3.

У звязку із вищезазначеним, після уточнення позовних вимог у грудні 2013 року, представник позивача ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену заробітну плату за час відпусток в сумі 4502 грн. 31 коп., залишити без розгляду позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги і середнього заробітку за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати.

Ухвалою суду від 02 квітня 2014 року позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за частину часу затримки виплат недоплаченої заробітної плати залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнив суму позовних вимог в частині недоплаченої заробітної плати за час відпусток 4223 грн. 74 коп. вказану суму просив стягнути на користь позивача. Вказав додатково, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь ОСОБА_4 недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 4223 грн. 74 коп. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року, але ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року скасовані, справа направлена на новий розгляд. 08 серпня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу виконане у повному обсягу.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог та стягненню недоплаченої заробітної плати за час відспусток та вказує, що рішення за даної справою буде доказом для доведеності інших позовних вимог.

Представник відповідача ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на виконання вимог позову за рішенням суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

ОСОБА_5 встановлено, що у період з 14.08.1973 року по 11.12.2006 року позивач ОСОБА_4 працював на підприємстві ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на різних професіях і посадах.

Наказами по підприємству № 543 від 29.07.1994 року, № 786 від 31.10.1994 року, № 191 від 28.02.1995 р., № 84 від 31 січня 1996 року, № 462 від 28.06.1996 року, № 522 від 24.07.1997 р., № 312 від 25.04.2000 р„ № 1252 від 19.12.2001р, № 637 від 29.07.2003р, № 717 від 20.08.2003р., № 391 від 21.04.2004р, № 952 від 15.09.2004р„ № 83 від 24.01.2005р„ № 331 від 21.03,2005р., № 92 від 31.01.2006р., № 367 від 05.04.2006 року, № 1117 від 02.10.2006 року, № 23 від 05.01.2007 року, № 624 від 08.05.2007 року, № 1432 від 10.10.2007 року, № 103 від 22.01.2008 року, № 614 від 18.04.2008 року, № 1269 від 30.07.2008 року, № 1705 від 13.10.2008 року неодноразово підвищено тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства.

Позивач неодноразово у період роботи на підприємстві перебував у відпустках, отримував заробітну плату, йому нараховувалися та виплачувалися відпускні.

Спір виник з приводу невірного визначення розміру середньої заробітної плати при нарахуванні сум оплати за час відпусток.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в період роботи ОСОБА_4 підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі наказів №191 від 28.02.1995р. на коефіцієнт 3,0; №543 від 29.07.1994р. на коефіцієнт 2; №786 від 31.10.1994р. на коефіцієнт 2; №84 від 31.01.1996р. на коефіцієнт 2,5; №462 від 28.06.1996р. на коефіцієнт 2,5; №522 від 29.07.1997р. на коефіцієнт 1,15; №312 від 25.04.2000р. на коефіцієнт 1,3; №1252 від 19.12.2001р. на коефіцієнт 1,61; №717 від 20.08.2003р. на коефіцієнт 1,7, проте ці коефіцієнти не застосовувались при визначенні розміру середньої заробітної плати для нарахування сум оплати за час відпусток.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 цього Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Госпрозрахункові підприємства, виходячи із своїх фінансових можливостей самостійно визначають зростання коефіцієнтів тарифних ставок (посадових окладів) та терміни їхнього запровадження відповідно до фінансових можливостей та граничного розміру коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів, вказаних в Постановах КМУ за погодженням із профспілковими органами підприємства, що відповідно відзначалося в Спільних Постановах адміністрації та профспілкових організацій, які встановлювали розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів.

Спільною постановою Генерального директора ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» та профспілкових комітетів №3 від 06.02.2012р. та наказом №295 від 16.02.2012р., відповідачем визнано порушення п.10 Порядку та встановлено корегуючий коефіцієнт при розрахунку заробітної плати за час відпусток.

У відповідності до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так з матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 у повному обсязі. Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь ОСОБА_4 недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 4223 грн. 74 коп. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.154 т.1) Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року (а.с.190 т.1). 08 серпня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу виконане у повному обсяг, що підтверджено копіями квитанцій (а.с.46 т.2.). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року скасовані, справа направлена на новий розгляд (а.с.232 т.1).

Таким чином, враховуючи, що сума недоплаченої заробітної плати за час відпусток сплачена відповідачем ТАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь позивача за рішенням суду, слід дійти висновку про неприпустимість повторного стягнення цієї ж суми, а відтак і необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, Законом України «Про відпустки», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100, .ст. 3, 4, 10-11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток відмовити в повному обсягу.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Ваврушак