Номер провадження: 22-ц/785/6282/15
Головуючий у першій інстанції Котов В. Г.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Сватаненка В.І.,Артеменка І.А.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Южного міського суду Одеської області від 10 червня 2015 року, -

встановила:

У січні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 21.08.2008 року відповідно до укладеного договору від 21.08.2008 року б/н , відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до Заяви відповідач отримав кредитну картку з кредитним лімітом та ПІН-код, що підтвердив своїм підписом у Заяві.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання по погашенню кредиту виконував неналежним чином та станом на 18.01.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 11696,21 грн.

Позивач остаточно просив , стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 11696,21 грн. та судові витрати.

Рішення ухвалено у відсутність сторін.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 10 червня 2015 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору від 21.08.2008 року у розмірі 10 901,15 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 18.01.2012 по 18.01.2015 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов ПАТ КБ «Приват Банк» виходив з того, що заборгованість за відсотками за користування кредитом підлягає стягненню в межах строку позовної давності .Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності таких вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені,штрафу ПАТ КБ «Приват Банк» не оскаржено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно 21.08.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення ,що відповідає строку дії картки (а.с.11-17).

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання по погашенню кредиту виконував неналежним чином.

Заочним рішення Южного міського суду Одеської області від 15.09.2011 року на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з ОСОБА_2 була стягнута заборгованість за договором кредиту б/н від 21.08.2008 року у розмірі 13190 грн. (а.с.6-7).

Після стягнення суми заборгованості , відповідач суму заборгованості не погасив.

02.04.2015 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності (а.с.46).

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до роз'яснень п.17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, передбачено , що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Суд першої інстанції вірно ,з врахуванням того , що Банк звернувся з позовом до суду 18.01.2015 року, стягнув з відповідача заборгованість по сплаті проценті за користування кредитом в межах трирічного строку позовної давності за період з 18.01.2012 року по 18.01.2015 року у розмірі 10901,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ,який узгоджується з Умовами договору кредиту та не спростований відповідачем (а.с.56).

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову..

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що строк позовної давності сплив не заслуговують на вагу , оскільки судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення вірно та повно надане правове мотивування з цього приводу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що позивачем не надані докази отримання відповідачем суми кредиту та підписання Умов та правил надання банківських послуг, що виключає факт порушення відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту, оскільки в мотивувальній частині судом першої інстанції дане повне та правильне мотивування з цього приводу .

Так суд першої інстанції вірно посилаючись на ч.3 ст. 61 ЦПК України та на наявне в матеріалах справи заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 15.09.2011 року ,яке набрало законної сили та не оскаржене відповідачем , виходив з того, що посилання відповідача на недоведеність позивачем факту надання позивачем кредиту відповідачу та недоведеність порушення відповідачем своїх зобов'язань, спростовується обставинами, які були встановлені рішенням Южного міського суду Одеської області 15.09.2011 року по справі №2-503/11 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.І.Сватаненко

І.А.Артеменко