Справа № 496/4022/15-ц
Провадження № 2-о/496/115/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі : головуючого судді Крачкової С.В.

при секретарі Квашенко А.В.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Біляївський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його проживання на території України з дня його народження по теперішній час.

Свої вимоги мотивує тим, що він народився 12 червня 1967 року в с. Маяки Красноокнянського району Одеської області, з 1991 року і по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації. В даний час він позбавлений можливості отримати паспорт та оформити пенсію за інвалідністю, а тому за захистом своїх прав змушений звертатися до суду, оскільки Біляївським районним відділом ГУ ДМС України в Одеській області витребувані документи щодо його постійного проживання на території України, які він не може надати.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ній. При цьому пояснив, що ОСОБА_2 протягом декількох років проживав без реєстрації разом зі співмешканкою в Полтавській області з 1991 року по 1999 рік, а потім повернувся в с. Вигода Біляївського району Одеської області, де проживає і по цей час. В подальшому представник заявника в судове засідання не зявився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення заяви не має.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що знають заявника протягом багатьох років, як мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, де він ходив до школи і проживав зі своїми батьками. Їм також відомо, що заявник в 90-х роках проживав зі співмешканкою в Полтавській області, за межі України не виїжджав.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, приймаючи до уваги заяву зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 народився 12.06.1967 року в с. Маяки Красноокнянського району Одеської області, що підтверджується записом акту про народження № 37 (а.с. 42).

Згідно довідки Вигодянської загальноосвітньої школи № 146/01-26 від 13.08.2015 року з 1977 року по 1982 рік він навчався в цій школі (а.с. 16).

З вироку Біляївського районного суду Одеської області від 26.11.1984 року вбачається, що ОСОБА_2 був засуджений за ч. 2 ст. 142 КК України до пяти років позбавлення волі, а після відбуття вказаного покарання Теплодарським міським судом від 19.09.2000 року він був засуджений до ч. 2 ст. 140 КК України до одного року і двох місяців позбавлення волі (а.с. 17, 21-26).

Відповідно рішення суду від 12.11.1990 року (а.с. 27) з 29.04.1989 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_5

Згідно довідки Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області в період з 1991 по 1999 рік ОСОБА_2 проживав в с. Лутовинівка без реєстрації (а.с. 11), ця обставина підтверджується і листком вибуття від 15.02.1996 року (а.с. 15).

Факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України підтверджується також ксерокопією Ф.-1, в якій зазначено, що 12.09.1988 року йому видався паспорт серії Х1-ЖД № 548973 після звільнення з місць позбавлення волі, а також актом комісії Вигодянської сільської ради від 15.07.2015 року (а.с. 13) і поясненнями свідків в судовому засіданні.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно ОСОБА_2 для отримання паспорту громадянина України та оформлення пенсії за інвалідністю.

Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання ОСОБА_2 на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 209, 212-215, 218, 256, 259, 273 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України»суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Біляївський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець с. Вигода, Біляївського району Одеської області на законних підставах постійно проживає на території України з 12 червня 1967 року по теперішній час, в тому числі на момент набрання чинності 13 листопада 1991 року Закону України « Про громадянство України».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 діб до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя : С.В. Крачкова