Справа № 274/3388/15-ц Провадження № 2/0274/1487/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
10.11.15 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
простягнення заборгованості,
Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило.
Згідно з умовами Договорів Клієнт зобов'язується здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за Рахунком у розмірі, встановленому Тарифами, Клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі, зокрема, у разі звільнення з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток, Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повергнення кредиту, сплати процентів за ним та інших платежів у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів.
ОСОБА_2 звільнилась з організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток Центральної районної лікарні Бердичівського району Житомирської області, з 14.04.2014 р., що підтверджується листом від 23.06.2015 р. № 778 цієї організації (а. с. 27).
Таким чином, зважаючи на наведені вище умови Договорів, ОСОБА_2 зобов'язана була погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у зв'язку з звільненням з 14.04.2014 р. з Центральної районної лікарні Бердичівського району Житомирської області.
Банк звернувся до ОСОБА_2 з претензійним листом № 1 від 20.04.2015 р., у якому, зокрема, пропонував сплатити заборгованість за кредитом в строк до 20.05.2015 р. (а. с. 25).
Цей лист було отримано ОСОБА_2 06.05.2015 р. (а. с. 26).
Між тим, як вбачається зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості ОСОБА_2 станом на 20.07.2015 р. (за Договорами), ОСОБА_2 зобов'язань з повернення кредиту за Договорами не виконала (а. с. 9 10).
Це, в свою чергу, зважаючи на викладені вище умови Договорів, надає право Банку вимагати від ОСОБА_2 дострокової сплати процентів за кредитом та інших платежів.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_2 станом на 20.07.2015 р. випливає, що заборгованість ОСОБА_2 за Договорами становить: 4 045,72 грн. кредит, 697,00 грн. відсотки за користування кредитом, 6,00 грн. комісія за розрахунково-касове обслуговування.
Доказів, які спростовували зазначені вище обставини, ОСОБА_2 не подала.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договорами у розмірі 4 748,72 р. (4 045,72 + 697,00 + 6,00)
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто ОСОБА_2 зобов'язана сплатити Банку суму боргу за кредитом за Договорами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_2 станом на 20.07.2015 р. вбачається, що Банк просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних, нараховані не на всю суму боргу за Договорами, а на суму несплачених відсотків, що становить 168,02 грн. та 8,18 грн. відповідно.
Суд зазначає, що, зважаючи на статтю 11 Цивільного процесуального кодексу України, це є правом Банку, така вимога не суперечить частині другій статті 625 Цивільного кодексу України.
Доказів, які б спростовували правильність розрахунку цих сум, ОСОБА_2 не подала.
Беручи до уваги наведене, суд вважає, що наявні законні підстави і для задоволення позовних вимог Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 176,20 грн. (168,02 + 8,18).
Таким чином позов Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 4 924,92 грн. підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь Банка у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 243,60 грн. (судовий збір).
Керуючись статтями 1, 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 209, 212 215, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України,
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана лише позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;
апеляційна скарга на рішення може бути подана також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки;
рішення може бути переглянуто Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд цього рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Корбут