Справа № 141/603/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Круглика В.В.

при секретарі Данилюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про скасування рішення Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04.09.2012 року, за участю сторін,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про скасування рішення Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04.09.2012 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що рішенням 19 сесії 6 скликання Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04.09.2012 року вирішено : «Визнати таким, що втратило чинність рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 р. 10 га землі передати в розпорядження сільської ради» . Це рішення мотивоване: " З метою приведення у відподність до вимог чинного земельного законодавства Сологубівської сільської ради щодо виділення працівникам соціальної сфери села земельних ділянок в постійне користування, керуючись ч.1 п.34 ст. 26 Закону України " Про місцеве самоврядування в України, п. 12 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України..." Таким чином, визнано таким, що втратило чинність рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 року, яким : «Згідно указу Президента України № 584/200 від 12.04.2000 року «Про забезпечення економічних інтересів і соціального захисту працівників соціальної сфери села та вирішення питань, що виникли в процесі питань реформи» Сологубівська сільська рада ВИРІШИЛА: 17. ОСОБА_1 - 0,35 га». Виділеною йому земельною ділянкою 0,35 га на підставі рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 року він користується з часу виділення йому цієї земельної ділянкою і до цього часу. Разом з всіма людьми, які отримали на полі № 2 земельні ділянки він платив кошти на оформлення. Всі ці люди користуються і надалі наділеними їх земельними ділянками, відповідач за весь час користування ним та людьми, що отримали на полі № 2 земельні ділянки не ставив питання про повернення земельної ділянки ні в добровільному порядку, ні в судовому порядку, тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії 6 скликання Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04 вересня 2012 року яким вирішено : «Визнати таким, що втратило чинність рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 р. 10 га землі передати в розпорядження сільської ради» .

Представник відповідача в.о. голови Сологубівської сільської ради Гром Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, пояснивши, що рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 року коли було надано колись в користування земельну ділянку не скасовано, воно втратило чинність. Згідно карти у 2000 році були роздані земельні ділянки, однак коли у 2002 році був прийнятий закон про розмежування земель державної та комунальної власності, 10 гектарів даного поля увійшло у межі села, а ті 0,32 га, що користується ОСОБА_1, не увійшли у межі села, ними розпоряджалася Оратівська райдержадміністрація і на сьогоднішній день вона також ними розпоряджається. ОСОБА_1 має державний акт на 0,30 га земель запасу для ведення особистого фермерського господарства і тому він скористався своїм правом.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, пояснивши, що вона працювала директором Сологубівської школи, ОСОБА_1 працював вчителем української мови та літератури. Вони подавали до сільської ради списки про виділення земельних ділянок у користування, їм земельні ділянки виділили та вони користувалися поки не були виготовлені документи. Документи були виготовлені на її прохання сільським головою Сологубівської сільської ради. ОСОБА_1 користувався 0,32 га. На даний час за межами села надає земельні ділянки відділ держгеокадастру у Оратівському районі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що працювала начальником відділу правового-кадрового забезпечення в районній державній адміністрації та брала участь у розробці проектів розпоряджень. Що стосується скасування рішення як з'ясувалося при оформлені земельних ділянок посередині поля де були розміщення земельні ділянки було відмежування - частина земель належала сільській раді а інша адміністрації. Це було виявлено коли Оратівська РДА мала надавати людям розпорядження. Оратівська РДА прийшла до висновку що люди відмовляються від своєї частини земельної ділянки на папері що була в межах села, і навпаки ті люди, які земельні ділянки частина яких знаходяться за межами села відмовлялися щоб повноваження належали сільські раді. Що стосується сім'ї ОСОБА_1, то 0,70 га надавалось його дружині і 0,30 га ОСОБА_1 і особисто вона готувала проект розпорядження і запропонувала їм , аби не виготовляти виготовляти 2 державні акти, потрібно аби він відмовився від земельної ділянки на користь своєї дружини і в дружини буде гектар. По-перше правом скористається лише дружина, а ОСОБА_1 зможе скористатися правом на отримання 2 гектарів, та сім'я ОСОБА_1 погодилися. Рішенням сесії ОСОБА_1 не обмежили в праві він і далі має право оформити 2 гектари, якщо він не використав право.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, працює в Сологубівській сільській раді на посаді землевпорядника та вона проти того щоб дане рішення було скасоване. Щодо земельної ділянки 0 35 га ОСОБА_6 то вона може сказати що половина була в межах села, а половина за межами села,тому дану земельну ділянку не можна було ділити. Коли прийшла дружина ОСОБА_6 та сказала що вона хоче отримати гектар землі так як вона була в держадміністрації і їй сказали що можна оформити 0,70 га і 0,30 га на ню і попросила в неї викопіювання поля. Потім ОСОБА_7 їй повідомила що була в адміністрації і все погодила та їй надали дозвіл і вони будуть оформляти державний акт, ніяких претензій до сільської ради та адміністрації мати не будуть. За ким не рахувалася присадибна ділянка тому на полі видавали земельну ділянку.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до архівної виписки архівного відділу райдержадміністрації № 01-22/231 від 19.06.2013 року із рішення 13 сесії 23 скликання Сологубівської сільської Ради народних депутатів 03.11.2000 р. про виділення земельних ділянок із земель запасу працівникам соціальної сфери згідно поданих заяв вирішено: " 17. ОСОБА_1 - 0,35 га".

Відповідно до рішення 19 сесії 6 скликання Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04 вересня 2012 року вирішено : «Визнати таким, що втратило чинність рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 р. 10 га землі передати в розпорядження сільської ради».

Відповідно до довідки відділу освіти Оратівської райдержадміністрації № 690 від 23.09.2014 року ОСОБА_1 працював учителем української мови та літератури з 06.08.1984 року (наказ по Оратіському райвно за № 74 від 11.08.1984 р.) по 31.08.2009 року (наказ за № 88-к від 31.08.2009 р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт.

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядженняземельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо межземельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування,центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин,спір вирішується судом.

Відповідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п.4 згаданої постанови Пленуму ВСУ згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

Відповідно до п. 8 згаданої постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. У разі пред'явлення до органу виконавчої влади або місцевого самоврядування позову про незаконність припинення права землекористування через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки відповідач вправі пред'явити зустрічний позов про таке вилучення, а суд має розглянути його разом із первинним позовом.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки відповідач не довів, що позивач добровільно відмовився від користування земельною ділянкою, рішенням 19 сесії 6 скликання Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04 вересня 2012 року скасовано рішення 13 сесії 23 скликання Сологубівської сільської Ради народних депутатів 03.11.2000 р. про виділення земельних ділянок із земель запасу працівникам соціальної сфери згідно поданих заяв, чим порушено право ОСОБА_1 щодо користування земельною ділянкою площею 0,35 га, наданою йому в користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що рішення ухвалено на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок.

На підставі ст.ст. 141, 155, 158 ЗК України, керуючись ч.3 ст 209, ст.ст. 212-215, ст. 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії 6 скликання Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 04 вересня 2012 року яким вирішено : «Визнати таким, що втратило чинність рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 р. 10 га землі передати в розпорядження сільської ради» в частині втрати чинності рішення 13 сесії 23 скликання від 03.11.2000 року щодо виділення у користування земельної ділянки ОСОБА_1

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Сологубівської сільської ради Оратівського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 243 грн 60 коп судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Круглик