Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/6893/15-ц

Провадження № 2/185/3794/15

02 листопада 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий суддя Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001527.

23.01.2015 р., як вбачається із журналу судового засідання (том 1, а.с.111) представником потерпілого ОСОБА_4 було подано до суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної злочином (том 1, а.с.91-109).

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 01.06.2014 року приблизно о 16-00 год. відповідач ОСОБА_2, знаходячись на березі річки Вовчка в районі селища Хімзавод м.Павлограда, застосовуючи травматичний пістолет, безпричинно здійснив чотири постріли позивачу в область спини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я у вигляді вогнепального поранення м'яких тканин спини. Під час нападу на позивача ОСОБА_2 пістолетом та каменем спричинив механічні пошкодження автомобіля НОМЕР_1. Згідно висновку експерта автотоварознавця сума матеріального збитку спричиненого позивачу в результаті пошкодження автомобіля складає 14363, 24 грн. Вказує, що відомості про цей злочин 02.06.2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001527, а дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України. У зв'язку з поранення з 01.06.2014 року по 14.06.2014 року позивач проходив стаціонарне лікування у ЦГБ №4, а з 12.06.2014 року по 07.07.2014 року перебував на амбулаторному лікуванні. У зв'язку з лікування позивач поніс витрати на придбання ліків на суму 636.93 грн. Крім того, позивачу спричинена майнова шкода в наслідок пошкодження автомобіля у сумі 14363.24 грн., що підтверджується висновком експерта автотоварознавця. За проведення експертизи позивачем сплачено 550 грн., та 61,98 грн. за телеграму відповідачу для участі в огляді автомобіля, що підтверджується квитанцією та копією телеграми. Загальна сума спричиненої позивачу відповідачем матеріальної шкоди складає 15 612.15 грн. Також вказував, що діями відповідача позивачу завдано моральний збиток, та оцінює заподіяну відповідачем моральну шкоду в 10 000 грн., які просив суд стягнути із відповідача.

10.02.2015 р. вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_1 до обвинуваченого ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 15 612,15 грн. і моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в сумі 14 975 грн. 22 коп, та в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 1 000,00 грн., вирішено питання про відшкодування процесуальних витрат.

03.06.2015 року Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2015 року в частині відшкодування моральної шкоди було змінено, стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 5 000,00 грн., вирок у частині цивільного позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в в сумі 14 975 грн. 22 коп. скасовано, і в цій частині кримінальне провадження направлено на новий розгляд в суді 1-ої інстанції в порядку цивільного судочинства.

На виконання вказаної ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 року, яка набрала законної сили, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної злочином, було прийнято до провадження судді Бабій С.О. (том 1, а.с. 187).

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги із підстав, викладених у позові. Заявою від 26.08.2015 р. (том 1, а.с. 234) позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути із відповідача 19 876, 24 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. У поясненнях вказував, що таке збільшення вимог здійснено із урахуванням суми збитків згідно висновку експерта-автотоварознавця № 091/15 від 02.08.2015 р. та витрат на його проведення.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 позов не визнали повністю, вказавши, що жодних пошкоджень автомобілю НОМЕР_2 відповідач не завдавав, завдання такої шкоди саме відповідачем не обґрунтовується належними доказами.

Третя особа ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду від 10.02.2015р. (том 1, а.с.124-125), який було змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 року (том 1, а.с.171-176) ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу, стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп. Вирок у частині цивільного позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в в сумі 14 975 грн. 22 коп. було скасовано, і в цій частині кримінальне провадження направлено на новий розгляд в суді 1-ої інстанції в порядку цивільного судочинства. На думку колегії суддів, вирок в частині розвязання позовних вимог про відшкодування потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 14 975,22 грн. був передчасним, зробленим без повного, всебічного і обєктивного дослідження та оцінки наявних у кримінальному провадженні доказів, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки жодна зі сторін та потерпілий в суді апеляційної інстанції клопотань про дослідження доказів в частині цивільного позову не заявили та не ставили питання про це в апеляційних скаргах. Відтак, вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди було скасувано з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства. Вказано, що при новому розгляді суду першої інстанції необхідно дослідити у повному обсязі всі докази, які стосуються цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, с дотриманням прав всіх учасників судового провадження та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Згідно ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком суду було встановлено, що 01 червня 2014 року близько о 17.00 годині потерпілий ОСОБА_1 зі своїми друзями знаходився біля річки Вовча в районі Хіммаш в м. Павлограді. Цього ж дня о 17.10 годині до них приїхав на автомобілі марки ВАЗ 2110 ОСОБА_2. В ході розмови між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_2 раптово виник злочинний намір спрямований на заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Під час сварки в правій руці ОСОБА_2 тримав пістолет, який був направлений в бік ОСОБА_1 Переймаючись за своє життя та здоровя, ОСОБА_1 повернувся спиною до ОСОБА_2 та почав бігти в протилежну сторону. Реалізуючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1, ОСОБА_2, продовжуючи тримати пістолет марки ПМР ХК ОС 0946 в правій руці, націлився в сторону потерпілого, коли останній тікав та зробив чотири гучних постріли, два з яких потрапило ОСОБА_1 в область спини. Своїми умисними діями ОСОБА_2, спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді двох вогнепальних непроникаючих поранень грудної клітини з боку спини, ускладнених запаленням, які за ознакою розладу здоровя терміном більше шести днів, але не більше трьох тижнів, відносяться до ступеню легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду від 01.02.2015р. набрав законної сили.

Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких конкретних правових доказів у доведення позовних вимог позивач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

Автомобіль МІЦУБІСІ ЛАНЦЕР держномер АЕ4017СІ належить третій особі ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва при реєстрацію транспортного засобу (том 1, а.с. 107).

Факт наявності на автомобілі НОМЕР_2 пошкоджень, а саме двері передні праві - подряпини з пошкодженням лакофарбового покриття в середній частині І = 18 мм, двері правої передньої - глибока подряпина в середній частині, ущільнювач скла двері передньої правої - розрив матеріалу в середній частині, двері праві задні - подряпина панелі з пошкодженням лакофарбового покриття в середній частині панелі І = 130 мм, скло двері задньої правої - глибока подряпина в передній частині, ущільнювач скла двері задньої правої - розрив матеріалу в задній частині сторонами не оспорюється та підтверджується висновком експерта-автотоварознавця ОСОБА_9 № 091/15 від 02.08.2015 р. (том 1, а.с. 206-223).

Позивач стверджує, що вказані пошкодження були спричинені діями саме відповідача, останній вказане категорично заперечує. Із метою встановлення дійсних обставин справи судом було допитано свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які показали, що 01 червня 2014 року після 17 годині відпочівали разом із ОСОБА_1 біля річки Вовча, яка розташована в районі Хіммаш в м. Павлограді. Пізніше відповідач ОСОБА_2 вчинив сварку із ОСОБА_1, чули звуки, подібні до вибухів петард, як дізналися пізніше, це були постріли. Того, що ОСОБА_2 яким-небудь чином під час цих подій наносив пошкодження автомобілю НОМЕР_2, не бачили. Так само досліджені судом за заявою сторін у справі письмові докази, а саме заява ОСОБА_1 від 01.06.2014 р., протокол допиту свідка (додатковий) від 17.06.2014 р., протокол огляду від 11.07.2014 р. , протокол проведення слідчого експерименту від 29.08.2014 р., постанова про призначення судової авто-товарознавчої експертизи від 23.09.2014 р., висновок експерта від 02.10.2014 р., (том 2, а.с.19, 20, 32, 119, 136, 137, том 1, а.с.192) не вказують на наявність причинно-наслідкового звязку між діями відповідача ОСОБА_2 щодо позивача ОСОБА_1, кваліфікованих за ч.2 ст.125 КК України, та пошкодженням автомобіля НОМЕР_2, які призвели до утворення на двері передній правій подряпин з пошкодженням лакофарбового покриття в середній частині І = 18 мм, двері правій передній глибокої подряпини в середній частині, ущільнювач скла двері передньої правої - розриву матеріалу в середній частині, двері правій задній - подряпини панелі з пошкодженням лакофарбового покриття в середній частині панелі І = 130 мм, склі двері задньої правої глибокої подряпини в передній частині, ущільнювачі скла двері задньої правої - розриву матеріалу в задній частині.

За таких обставин, у позові слід відмовити повністю за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 1166-1168, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 61, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій

Згідно з оригіналом.

Суддя С.О. Бабій