АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/7212/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1980/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Фанди В.П.,

при секретарі Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановила:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 щомісячно на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з дня предявлення позову на протязі трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 20.12.2003 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2015 року. 25.09.2006 року її встановлена інвалідність ІІІ групи, а з 14.09.2007 року ІІ групу інвалідності. Відповідач не надає матеріальної допомоги на лікування та проживання, хоча має можливість утримувати її, оскільки знаходиться у працездатному віці та може працювати. Зазначає, що вона потребує матеріальної допомоги, яку повинен надавати відповідач відповідно до ст.75 СК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи. Апелянт вказує, що судом не враховано відсутність у неї на праві власності житла та транспортних засобів, проживання її на даний час у гуртожитку. Посилається на те, що їй протипоказана важка фізична праця. Зазначає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки знаходиться у працездатному віці.

_____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_3

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 48,50

Апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутності та зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасника процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не доведено, що вона є особою, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує пенсію, розмір якої перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року, який розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року, яке набрало законної сили 31.03.2015 року.

З 25.09.2006 року позивачці було призначено третю групу інвалідності довічно.

14.09.2007 року ОСОБА_1 було призначено другу групу інвалідності, причина якої інвалідність до 18 років з ураженням опорно-рухового апарату і їй протипоказана важка фізична праця, що підтверджується довідками МСЕ №076825, №116459 та пенсійним посвідченням серії ААЗ №714141.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до довідок Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому №18828 від 19.06.2015 року та №32443 від 20.10.2015р. позивач отримувала пенсію по інвалідності з січня 2014 року по серпень 2015 року включно у розмірі 1049 грн. щомісячно, а у вересні-жовтні 2015 року у розмірі 1174грн. щомісячно.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, в розрахунку на одну особу на місяць встановлено у розмірі 949грн., а з вересня 2015 року 1074грн.

Відтак, розмір пенсії, яку отримує ОСОБА_1 є більшим, ніж прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» для особи, яка втратила працездатність, а тому, у суду першої інстанції були відсутні передбачені ст.75 СК України підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач отримує пенсію, яка забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, у зв'язку з чим не відноситься до осіб, які потребують матеріальної допомоги в розумінні ч.4 ст.75 СК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаних висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду ОСОБА_5