Справа № 605/530/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" жовтня 2015 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі головуючої судді Ігнатової Г.В.

при секретарі Дармограй Т

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільцівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом до Сільцівської сільської ради Підгаєцького району, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, по вул.. Монастириська, 58 с. Сільце Підгаєцького району, посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось йому після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 січня 2004 р. Він прийняв спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом,продовжив проживати в спадковому будинку, а щодо іншого спадкового майна прийняв спадщину отримавши свідоцтво про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має.

Житловий будинок по вул.. Монастириська, 58 с. Сільце Підгаєцького району належав спадкодавцю ОСОБА_2, яка за життя не оформила право власності на будинок та не отримала правовстановлюючий документ.

При зверненні до Підгаєцької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок.

Оскільки позивач позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Вважає, що має право на спадкування, так як є спадкоємцем по заповіту, а інших спадкоємців у померлої небуло, тому просив визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування по заповіту. Оскільки в іншому порядку прийняти спадщину невидається можливим.

Також , позивачка зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул.. Монастириська, 58 с. Сільце Підгаєцького району побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки.

Відповідач , представник Сільцівської сільської ради у судове засідання не з'явився, однак завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно свідоцтва про право власності на будівлю від 11 травня 1949 року будинковолодіння, що знаходиться в Сільце належало ОСОБА_3.

11березня1979 р. помер ОСОБА_4, що підтверджено витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть.

В даному будинку разом з власником проживала ОСОБА_2, яка після смерті батька продовжила проживати в ньому та вступивши в управління, володіння та користування спадковим майном, що залишилось після смерті ОСОБА_4 Вказаний факт підтверджено ксерокопією з по господарської книги наданої з архіву апарату райдержадміністрації.

Позивач у відповідності до ст.ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 січня 2004 р. , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 24 січня 2001 року секретарем виконкому Сільцівської сільської ради Підгаєцького району, Тернопільської області.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справи вбачається 15 травня 2005 року в Підгаєцькій державній нотаріальній конторі заведене спадкова справа за № 156 стосовно спадкодавця ОСОБА_2 та 16 лютого 2005 року видано свідоцтво про прийняття спадщини.

Ці ж обставини підтверджено листом Підгаєцької районної державної нотаріальної контори з якого вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину по заповіту та йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 17/50 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що в м. Винники Львівської області.

Підгаєцькою нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_2 , щодо житлового будинку з надвірними будівлями що в с.Сільце вул. Монастириська, 58 Підгаєцького району, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок,, про що вказано у листі від 17.09.2015 року № 856/01-16.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю ОСОБА_1 з дня смерті ОСОБА_2,належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Довідкою Сільцівської сільської ради № 182 від 29.07. 2015 року підтверджується, що згідно даних погосподарської книги житловий будинок з господарськими будівлями в с. Сільце належав ОСОБА_2 .

За даними технічного паспорта на житловий будинок, у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1939 року забудови, загальною площею 48,64 кв.м. та господарські будівлі та споруди: сарай 1939 року забудови.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Оскільки судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула права власності на спірний житловий будинок, в порядку спадкування, однак юридично не оформила документи на спадкове майно, тому до позивача ОСОБА_1 перейшло таке право в порядку спадкування по заповіту

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_2, по заповіту останньої, під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ст.ст. 331, 375, 392, 1216, 1223 Цивільного Кодексу України, 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно по заповіту ОСОБА_2 , щодо спадкового майна : житловий будинок 1939 року забудови, загальною площею 36,8 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м.та господарські будівлі і споруди, розташованого в с.Сільце вул. Монастириська, 58 Підгаєцького району Тернопільської області

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_5