Справа № 472/1171/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2015 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Тустановського А.О.

при секретарі - Тарєлкіній Н.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районного споживчого товариства, третя особа Веселинівська селищна рада Миколаївської області, про визнання права власності за набувальною дівністю,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 районного споживчого товариства Веселинівського району Миколаївської області, про визнання права власності за набувальною давністю.

В позовній заяві зазначила, що їй як працівнику ОСОБА_4 райспоживтовариства восени 1996 року рішенням правління було надано дозвіл на вселення до гуртожитку по вул. Одеській, 81 в смт Веселинове, де вона була прописана 09 січня 1997 року.

Пізніше РСТ прийняло рішення про зміну статусу будівлі з гуртожитку на житловий будинок, здійснено реконструкцію гуртожитку в житловий будинок, а житлові площі гуртожитку було перерозподілено між його мешканцями та позивачці було виділено трьохкімнатну квартиру № 5.

В серпні 2004 року РСТ оголосило про проведення аукціону з продажу житлових площ в гуртожитку, у зв'язку з чим позивачка звернулася до правління РСТ з заявою про надання їй дозволу на участь в аукціоні, однак аукціон не відбувся через відсутність у РСТ правовстановлюючих документів на обєкт продажу.

В звязку з цим позивачка звернулась до суду та просить визнати за нею право власності на квартиру № 5 в житловому будинку № 81 по вул. Одеській в смт. Веселинове за набувальною давністю, оскільки добросовісно, відкрито та безперервно володіє нею протягом періоду з 09 січня 1997 року по теперішній час.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, просить справу розглянути у її відсутність.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 районного споживчого товариства Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою просить справу слухати в її відсутність, позов визнає повністю.

В судовому засідання представник третьої особи ОСОБА_4 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_2 проти позову не заперечував.

Суд заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці ОСОБА_3 як працівнику ОСОБА_4 райспоживтовариства в восени 1996 року рішенням правління було надано дозвіл на вселення до гуртожитку по вул. Одеській, 81 в смт Веселинове, де вона була прописана 09 січня 1997 року.

В 1997 році РСТ прийняло рішення про зміну статусу будівлі з гуртожитку на житловий будинок, у зв'язку з чим 20 січня 1997 року РСТ подало заяву до ОСОБА_4 селищної ради про переведення гуртожитку до житлового фонду, яку рішенням виконавчого комітету селищної ради від 28 січня 1997 року № 3 було задоволено.

07 лютого 1997 року державною технологічною комісією було визнано готовність реконструйованого під семиквартирний житловий будинок гуртожитку закінченим та готовим до експлуатації.

В березні 1997 року мешканці гуртожитку звернулися до правління РСТ з проханням про надання дозволу на реконструкцію гуртожитку в житловий будинок, на що 19 березня 1997 року правління РСТ надало згоду. Житлові площі гуртожитку було перерозподілено між його мешканцями та позивачці було виділено трьохкімнатну квартиру № 5 в житловому будинку по вул. Одеській, 81 в смт Веселинове.

В серпні 2004 року РСТ оголосило про проведення аукціону з продажу житлових площ в гуртожитку, у зв'язку з чим позивачка звернулася до правління РСТ з заявою про надання їй дозволу на участь в аукціоні. Однак аукціон не відбувся із-за відсутності у РСТ правовстановлюючих документів на обєкт продажу.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_3 добросовісно заволоділа квартирою № 5 в житловому будинку № 81 по вулиці Одеській в смт Веселинове Миколаївської області і продовжує відкрито, безперервно володіти нею протягом більше десяти років, робить ремонти в квартирі, сплачує комунальні послуги та постійно підтримує її в належному стані, а представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за ОСОБА_3 права власності на вище зазначену квартиру за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України та ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районного споживчого товариства, третя особа Веселинівська селищна рада Миколаївської області, про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на трикімнатну квартиру № 5, розташовану в житловому будинку № 81 по вул. Одеській в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Рішення набирає законної сили 13 жовтня 2015 року.

Оригінал рішення знаходиться в ОСОБА_4 райсуді, справа № 472/1171/15-ц.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6