"12" листопада 2015 р.
Справа №642/9329/15-ц;
Провадження №2-о/642/149/15
Ленінський районний суд м. Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2015 року

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Пшеничної Т.М.;

За відсутності заявника ОСОБА_1, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, Зацікавлених осіб: ОСОБА_2, Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, повідомлених про день та час розгляду справи;

розглянув у відкритому судовому засіданні справи за заявою ОСОБА_1, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

В мотивуванні вимог заявник вказала, що 05 листопада 2011 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Ленінським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №614 від 05.11.2011 року.

В цьому шлюбі, під час перебування влітку на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дитина - ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом серія НОМЕР_1 від 10.07.2015 року, з якого вбачається, що заявник, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00 годин 10 хвилин у ГБУЗРК «Керченский РД» народила хлопчика, масою 3230 грамів, довжиною 51 см.

В заяві заявник посилається на те, що народження фізичної особи та її походження відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

18 липня 2015 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про народження сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, де батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Свідоцтво про народження було видане на російській мові Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства Юстиції Республіки Крим, актовий запис №731. Вказаний орган підпорядковується Російській Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ч. 3 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Також заявник посилається на те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Після звернення до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції з метою отримання свідоцтва про народження сина заявнику було відмовлено в цьому, з тієї підстави, що актовий запис про народження №731 від 18 липня 2015 року, складений Керченським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, не внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який діє на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1064 від 22.08.2007 року, з посиланням на ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» рекомендовано для вирішення питання щодо державної реєстрації народження дитини звернутися до сулу для встановлення факту народження дитини (лист-відповідь від 09.10.2015 р. №11/04-07-04-05).

ОСОБА_1 в своїй заяві зазначила, що вона є громадянином України, має постійну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1, у ГБУЗРК «Керченский РД» (м. Керч, АР Крим) ІНФОРМАЦІЯ_2 народила хлопчика - ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом серія НОМЕР_1 від 10 липня 2015 року та свідоцтвом про народження ОСОБА_2., яке було видане 18 липня 2015 року Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства Юстиції Республіки Крим, актовий запис №731 і які відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків.

На даний час її сину - ОСОБА_2, вже виповнилося 4 місяці, однак дотепер у зв'язку з відсутністю його державної реєстрації у встановленому порядку ОСОБА_1 не має можливості отримати соціальну допомогу по догляду за дитиною, стати на облік у дитячій поліклініці, у зв'язку з чим не має можливості звернутися та/або викликати лікаря-педіатра, зробити йому планові щеплення та згідно графіку планових оглядів отримати консультацію інших фахівців з медицини в поліклініці, тощо. Крім того, заявник не має можливості оформити проїзний документ дитини, щоб разом з дитиною поїхати відвідати свою матір, яка мешкає у м. Джанкой АР Крим і є людиною, котра потребує стороннього догляду, а залишити дитину, яка знаходиться на грудному вигодовуванні, в м. Харкові вона також не має можливості.

Оскільки ОСОБА_1 не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, для проведення державної реєстрації народження її дитини є об'єктивні перешкоди, з метою захисту її законних прав та інтересів, її дитини, вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження нею дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасово окупованій території в місті Керч Автономної Республіки Крим.

Враховуючи, що законом не передбачено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, а встановлення факту народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Керч АР Крим ОСОБА_2, надасть можливість їй отримати свідоцтво про народження сина, видане державним органом України, заявник вимагає:

- встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилась в місті Джанкой АР Крим, дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 в м. Керч Автономна Республіка Крим.

- записати в актовому записі про народження дитини батьком дитини - громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

В судовому засіданні суд розглянув заяву заявника, в якій вона просила розглядати справу за її відсутністю та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зацікавлені особи заперечень до суду не надали.

Дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази матеріалів справи, судом встановлено:

За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Матеріалами справи встановлено, що 05 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ленінським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис №614 від 05.11.2011 року.

В цьому шлюбі, під час перебування влітку на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився хлопчик, що підтверджується медичним свідоцтвом серія НОМЕР_1 від 10.07.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00 годин 10 хвилин у ГБУЗРК «Керченский РД» народила хлопчика - ОСОБА_3, масою 3230 грамів, довжиною 51 см.

Народження фізичної особи та її походження відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Реєстрація народження дитини, відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України, провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження. Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання батьками цього обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

У пункті 1, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) зазначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Пунктом 2, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року №3307/5), встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (вищезазначена форма №103-l/o).

Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, де батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яке було видано на російській мові Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства Юстиції' Республіки Крим, актовий запис №731.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 14, 15, 234, 256-258, 259, 293 ЦПК України, ст. 49 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 1, 3, 4, 9, 10, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст. ст. 122, 144 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5), суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити повністю.

Вважати, дійсним народження ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилась в місті Джанкой АР Крим, дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 в м. Керч Автономна Республіка Крим.

Записати в актовому записі про народження дитини батьком дитини - громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв