Ухвала

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду із указаним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просило стягнути з останніх в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2008 року у розмірі 100 048 грн 99 коп. та понесені ним судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 суму заборгованості за кредитним договором від 18 лютого 2008 року у розмірі 94 096 грн 67 коп., в тому числі: суму простроченої заборгованості за кредитом - 11 730 грн 42 коп., суму строкової заборгованості за відсотками - 157 грн 97 коп., суму простроченої заборгованості за відсотками - 940 грн 48 коп., пеню за прострочення погашення кредиту - 63 664 грн 05 коп., пеню за прострочення погашення процентів - 17 603 грн 75 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2010 року до апеляційного суду Харківської області.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2010 року на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права при її постановленні.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суддя апеляційного суду виходив із того, що підстави для поновлення строку, наведені заявником, не можуть бути визнані судом поважними, доказів на підтвердження поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_3 не надано, оскільки заявник був присутній під час оголошення рішення районним судом та мав змогу подати заяву про отримання копії рішення та подальшого його оскарження у строки, визначені процесуальним законодавством.

Проте, погодитися з висновком суду апеляційної інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 73 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st73> суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

За правилом ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Разом з тим, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд всупереч вимогам ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 без руху не залишив та не надав заявнику строк для зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення районного суду, чим позбавив його права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України <nau://ukr/254к/96-ВР|st55> та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, у апеляційного суду не було законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

У зв'язку з наведеним ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st342> підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 06 жовтня 2014 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

І.М. Фаловська