У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 22 липня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Гулька Б.І., Кафідової О.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 057 819 грн 87 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 49 тис. грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 246 139 грн 17 коп., пені - 762 680 грн 70 коп. Вимоги мотивувало тим, що 22 березня 2005 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 002-05 TW/пкл, за яким останньому надано кредит у розмірі 49 тис. грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у позові, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності як по тілу кредиту так і по процентам за його користування та штрафним санкціям. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко Б.І. Гулько О.В. Кафідова