У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 23 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1379, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач посилався на те, що на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 165/П/14/2008-840 між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0605 га, що знаходиться на території СТ «Гідрогеолог» Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області. У листопаді 2014 року він дізнався, що у відділі державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області відкрито виконавче провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса Кобелєвої А.М. від 23 жовтня 2014 року, яким задоволено вимоги стягувача - ПАТ «КБ «Надра» на загальну суму заборгованості 1 109 776 грн 70 коп. за рахунок коштів отриманих від реалізації земельної ділянки. Позивач зазначав, що виконавчий напис вчинено з порушенням положень чинного законодавства, оскільки відсутні відомості про безспірність заборгованості та позивачем не було отримано вимогу про наявну заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, позов задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 23 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. та зареєстрований в реєстрі за №1379, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,0605 га, що знаходиться на території СТ «Гідрогеолог» Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виконання права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості за кредитним договором згідно з розрахунком, який був наданий нотаріусу, нарахована за період з 03 червня 2008 року по 12 серпня 2014 року. З цієї дати до вчинення виконавчого напису нотаріуса (23 жовтня 2014 року) минуло більше трьох років.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що нотаріус вчинив виконавчий напис у рахунок заборгованості розрахованої за період поза межами трирічного строку, що не відповідає вимогам ст. 88 Закону України «Про іпотеку», а тому дійшов правильного висновку про визнання виконавчого напису, який вчинений 23 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1379, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,0605 га, що знаходиться на території СТ «Гідрогеолог» Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, таким, що не підлягає виконанню.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.