Справа № 692/1085/15-ц
Провадження № 2/692/399/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Драбівський районний суд

Черкаської області

в складі: головуючого судді Фай В.Г.

при секретарі - Медведенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів справу за позовом

Публічного акціонерного товариства

«Всеукраїнський ОСОБА_1»

( далі ПАТ «ВіЕйБі Банк» )

д о:

ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00020765 від 22.03.2011 року у сумі 16 494,65 (шістнадцять тисяч чотириста девяносто чотири) грн. 65 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання, в якому просить суд розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги позивача не визнає, просить суд застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши надані позивачем докази та надані розрахунки, вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 22.03.2011 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ВLаЖГА00020765, згідно якого позивач надав відповідачці Кредит в розмірі 3 500 гривень. Відповідачка зобовязувалася повертати кредит, сплачувати проценти за користування ним та всі комісійні платежі у передбачені кредитним договором строки, але свої зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 25.08.2015 року виникла заборгованість в розмірі 16 494,65 (шістнадцять тисяч чотириста девяносто чотири) грн. 65 коп., з яких

- 3 500 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1 187 грн. 42 коп. заборгованість за відсотками;

- 1 470 грн. заборгованість по комісії РО ;

- 10 337 грн. 23 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторони по справі встановили строк дії договору до повного виконання Сторонами своїх зобовязань за ним, так і строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено конкретну дату кожного місяця, яка є 22 день кожного місяця, починаючи з 22 березня 2011 року до 22.03.2013 року.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2 після отримання кредиту 22 березня 2011 року не зробила жодного платежу, що підтверджено розрахунком заборгованості її за кредитним договором № ВLаЖГА00020765 від 22.03.2011 року.

Позивач з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитом звернувся до суду 27.08.2015 року (підтверджено штампом поштового відділення звязку на конверті).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Повернення заборгованості за кредитним договором включає в себе зобов'язання позичальника здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, початок позовної давності для стягнення нарахованих платежів утвореної відповідачем заборгованості необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд вважає, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Так як відповідачка ОСОБА_2 після отримання кредиту 22 березня 2011 року не зробила жодного платежу, як вже зазначалося вище, і дана обставина підтверджена наявними матеріалами справи, тому строк позовної давності звернення позивача за захистом своїх порушених прав до суду розпочався саме 22 травня 2011 року.

Оскільки позивач звернувся до суду лише 27 серпня 2015 року, тому суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності за зверненням до суду.

Правова позиція ВСУ вказує, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 213, 251, 253, 256, 257, 267 ЦК України, Кредитним договором № ВLаЖГА00020765 від 22.03.2011 року, с у д ,-

в и р і ш и в :

В позові Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Головуючий: