Справа № 522/1379/15-ц
Провадження № 2/522/4163/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_1П, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2В про стягнення боргу за договором позики від 09.01.2013 року у розмірі 2060500,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (15,85 грн. за 1 дол.США) на 22.12.2014 р. становить 130000,00 дол.США, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобовязань перед ним за цим договором щодо повернення суми позики.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали позов і наполягали на задоволенні позову у повному обсязі, а представник відповідача ОСОБА_4 визнала позов частково і просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за укладеним між ними договором позики від 09.01.2013 р. у розмірі 30000,00 дол. США, посилаючись, що насправді відповідач отримав від позивача позику за цим договором у розмірі 300000,00 дол. США.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина друга статті 1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом установлено, що 09 січня 2013 року сторони уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 130000, 00 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязалася повернути таку ж суму грошових коштів ОСОБА_1 після продажу ним обєкта нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1.

На підтвердження факту укладення цього договору та його умов, а також на підтвердження факту отримання грошових коштів в сумі 130000,00 дол. США від ОСОБА_1 за цим договором, відповідач ОСОБА_2 видав ОСОБА_1 письмову розписку.

Представник відповідача в судовому засіданні стверджувала, що нібито насправді відповідач позичив та отримав від позивача за згаданим договором позики грошові кошти в сумі 30000,00 дол. США, та що нібито у тексті виданої відповідачем письмової розписки позивачу на підтвердження факту укладення цього договору та його умов цифра «1» перед цифрами «30000» була дописана. Але на підтвердження цих своїх доводів представник відповідача не надала суду належних доказів та не подавала адресоване суду своє письмове клопотання про призначення у справі відповідної експертизи у порядку та строки передбачені ч. 1 ст. 131 ЦПК України.

Крім того, вказані доводи представника відповідача спростовуються самою письмовою розпискою відповідача, в тексті якої зазначено відповідачем суму позики цифрами «130000 $» та словами «сто тридцять тисяч доларів США».

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Позивач стверджує, що з кінця 2014 року відповідач вже не є власником обєкту нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1, але до теперішнього часу не виконав свої зобовязання за вищевказаним договором позики від 09.01.2013 року щодо повернення йому грошових коштів в сумі 130000,00 дол. США.

Представник відповідача не спростувала в суді ці доводи позивача.

За приписами ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Еквівалент 130000,00 доларів США за курсом НБУ (15,85 грн. за 1дол.США) на 22.12.2014 року становить 2060500,00 грн.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позивач довів в суді свої позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, який є інвалідом 2-ї групи, суд стягує з відповідача судовий збрів в сумі 3654,00 грн. на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.11.2001 р., що зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 02.12.2010 р., що зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4) борг за договором позики від 09 січня 2013 року у розмірі 2060500 (два мільйони шістдесят тисяч пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.11.2001 р., що зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2015 року.

Суддя Н.А. Ільченко

16.11.2015