АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.M.,

суддів: Зазулинської Т.П., Кругової С.С.

при секретарі - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Радченко Анни Вікторівни

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

встановила:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року задоволено скаргу ОСОБА_2, скасовано постанову старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Радченко Анни Вікторівни від 11 жовтня 2010 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, визнано дії державного виконавця неправомірними та зобов'язано цього державного виконавця відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-236/10 виданого 01 липня 2010 року.

В апеляційній скарзі Радченко A.B. просить зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права і постановити нову ухвалу відмовивши в задоволенні скарги ОСОБА_2

Скарга містить посилання на те, що згідно виконавчого листа, виданого по справі №2-326/10 25 травня 2010 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на /г частину гаражного боксу. Резолютивною частиною рішення суду, за яким видано виконавчий лист, не визначено заходів примусового виконання, а тому у відкритті виконавчого провадження було відмовлено.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що перелік заходів передбачених ст. 4 закону України «Про виконавче провадження» не є вичерпним, а відсутність у виконавчому документі посилань, не спосіб його виконання, не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Однак з таким висновком погодитись не можна оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб , визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться з підстав , в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, органи, які здійснюють примусове виконання, діють в межах та у спосіб визначених законом. При цьому примусовому виконанню підлягають не всі рішення суду, а лише ті, що визначені Законом «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень можливе і у інший спосіб, ніж передбачено зазначеним

Законом.

З рішення судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2010 року вбачається, що за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визнано право власності за кожним на Уг частину гаражного боксу № НОМЕР_1, розташованого у ГБК «Зірочка».

На виконання цього рішення, особи, за якими визнано право власності на частки у гаражному боксі мали звернутися до органу, що здійснює державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Право на звертання до органів, що здійснює примусове виконання рішень суду виникло б у них у разі відмови уповноваженого органу здійснити державну реєстрацію прав власності.

Доказів на підтвердження таких обставин ОСОБА_2 суду не надав.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що відмовляючи у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-236/10 виданим 01 липня 2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова старший державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження» , а тому у суді першої інстанції не було підстав для визнання таких дії неправомірними.

За правилами п.2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Радченко Анни Вікторівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -