Справа № 758/6501/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Цибі О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ПрАТ «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з винної у скоєнні ДТП особи ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 16686,35 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Пояснив, що відповідачем в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивача не було повідомлено про настання ДТП в письмовому вигляді. Оскільки страхове відшкодування потерпілій особі внаслідок ДТП виплачено в розмірі 16686,35 грн., на підставі ст. 38 вищевказаного Закону звернулись до відповідача в порядку регресу за відшкодуванням матеріальної шкоди.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

11.02.2013 року о 08-15 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Fiat Linea, д.н.з. НОМЕР_3, в м. Києві по пр-т. Правди, 33, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Lexus ES 350, д.н.з. НОМЕР_4, що призвело до матеріальних збитків.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2013 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП відповідача ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 20).

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, який має пріоритет над загальним.

Згідно п. 9.4 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7964179, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ПрАТ «Просто-страхування», забезпечений транспортний засіб - "Fiat Linea", д.н.з. НОМЕР_3, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50000, 00 грн., франшиза - "0" (а. с. 5).

Транспортний засіб "Lexus ES 350", д.н.з. НОМЕР_4, застраховано відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного 20.02.2012 р. між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ОСОБА_6 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

20.03.2013 р. ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу "Lexus ES 350" в розмірі 21877,29 грн. (а.с. 50).

29.08.2013 р. ПрАТ "Просто-страхування" здійснило на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" виплату страхового відшкодування в порядку регресу з урахуванням вартості відновлювального ремонту та коефіцієнту фізичного зносу в сумі 16686,35 грн. (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_1 з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди до страховика не звертався.

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

В даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами (а.с. 22-24), відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивач визнав факт його настання, добровільно сплатив страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі має базуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування шкоди.

Така позиція підтверджується відповідно до судової практики Верховного Суду України (постанова 16.09.2015 р. №6-284 цс15, яка є обов'язковою для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. А тому не підлягають вимоги про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. ст. 8, 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ПрАТ «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун