Справа №592/96/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 22-ц/788/1530/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 червня 2015 року

у цивільній справі за заявою Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про скасування рішення суду про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року Управління ПФУ в м.Сумах звернулося до суду із заявою про скасування рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 30 липня 2008 року про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою з 01 січня 2006 року. Свої вимоги мотивувало тим, що в ході перевірки індивідуальних відомостей про застраховану особу електронної інформаційної системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України були встановлені факти трудових відносин громадян, визнаних безвісно відсутніми. ОСОБА_3 значиться працюючою з 01 січня 2009 року, перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6. Неповнолітня дочка ОСОБА_3 не має права на отримання пенсії по втраті годувальника. Відомостей про скасування рішення суду про визнання безвісно відсутньою до управління не надходило.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 червня 2015 року в задоволенні зави Управління ПФУ в м.Сумах відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ в м.Сумах просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті заяви.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно не взяв до уваги тієї обставини, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, ОСОБА_3 значиться працюючою з 01 вересня 2009 року та перебувала у трудових відносинах з Виробничо-комерційною приватною фірмою «Меліса», ТОВ торговою фірмою «Центр-ЛТД», ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6. Крім того, не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не доведення позивачем місця перебування особи, оскільки зазначене підтверджується формою ОК-5 електронної інформаційної системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України та копіями трудових договорів, наданих суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах - Шульги Ю.В., яка апеляційну скаргу підтримує з мотивів у ній викладених, пояснення ОСОБА_4, який проти скарги не заперечує, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи Управлінню Пенсійного фонду України в м.Сумах в задоволенні заяви про скасування судового рішення, посилаючись на ст.45 ЦК України, суд дійшов висновку, що наявність трудових відносин ОСОБА_3 з фізичними особами - підприємцями не дають підстав для встановлення її фактичного місця перебування, що саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладала вказані договори.

Проте з такими висновками колегія судів погодитися не може, оскільки вони не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

За змістом ст. 45 ЦК України вбачається, що якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Вказані наслідки виникають не тільки у разі появи особи, щодо якої ухвалене рішення про визнання її безвісно відсутньою, але й у результаті отримання відомостей про місце її перебування.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 липня 2008 року задоволена заява ОСОБА_4, його колишня дружина ОСОБА_3 була визнана безвісно відсутньою з 01 січня 2006 року (а.с. 21).

З пояснень представника апелянта вбачається, що на підставі даного рішення суду та заяви ОСОБА_4 (а.с.16) була призначена пенсія по втраті годувальника на одного утриманця - неповнолітню доньку ОСОБА_9, яка до сьогодні виплачується Пенсійним фондом.

В той же час, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу електронної інформаційної системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, ОСОБА_3 після ухвалення рішення про визнання її безвісно відсутньою перебувала у трудових відносинах з Виробничо-комерційною приватною фірмою «Меліса», ТОВ Торгова фірма «Центр-ЛТД», ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_6 (а.с.23).

Факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_3 із зазначеними роботодавцями підтверджується наданими копіями трудових договорів, у яких зазначені індивідуальні дані ОСОБА_3, зокрема, її особистий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, її дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 р., місце реєстрації - АДРЕСА_1, також інші паспортні дані ( серія, номер і дача видачі паспорту), які збігаються з даними, зафіксованими у формі 1, що знаходиться в Управлінні державної міграційної служби України у Сумській області, копію якої надано суду (а.с.128) .

Так, згідно трудового договору від 05 червня 2012 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Ковпаківським ВМ СМВ У УМВС України в Сумській області 19 квітня 2003 року, остання прийнята на роботу продавцем (а.с. 116).

Згідно трудового договору від 01 жовтня 2013 року між фізичною особою- підприємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_3, остання працювала продавцем товарів до 02 серпня 2014 року (а.с.35-36).

Згідно письмового повідомлення директора ТОВ ТФ Центр, розташованого на Покровській площі,10 у м.Суми -ЛТД Лукяннікової З.І. (а.с. 122), ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Ковпаківським РВ У УМВС України в Сумській області 19 квітня 2003 року, працювала на підприємстві продавцем з 06 грудня 2008 року по 09 березня 2009 року.

Допитана в судовому засіданні апеляційним судом свідок ОСОБА_9 - донька ОСОБА_3 та ОСОБА_4, надала суду фотографію матері, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.115).

Допитаний у цьому ж судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що на фотографії, яка надана суду, зображена ОСОБА_3, яка дійсно працювала у нього, як у фізичної особи-підприємця. Він її добре пам'ятає, оскільки з проханням про прийняття на роботу ОСОБА_3 зверталася до його дружини її знайома - мати ОСОБА_3 ОСОБА_3 не виконувала своїх обов'язків, у зв'язку з чим трудові відносини були припинені, але до цього часу він в установленому порядку не може розірвати з ОСОБА_3 договір, у зв'язку з чим у трудовому договорі відсутня відмітка про розірвання договору.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 надані адресовані на імя ОСОБА_3 повідомлення від банківських установ та колекторських фірм з приводу наявної заборгованості за кредитними договорами, що є підтвердженням укладання зазначених договорів ОСОБА_3, яка, будучи визнаною за судовим рішенням безвісно відсутньою, укладала та виконувала ці договори.

При вивченні відповіді фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 на запит апеляційного суду (а.с.123) був виявлений номер мобільного телефону - НОМЕР_3, як такий, що належить ОСОБА_3

З робочого телефону 607 877 перед судовим засіданням 21 вересня 2015 року був здійснений телефонний дзвінок на зазначений мобільний номер. На телефонний дзвінок відповіла жінка, яка назвалася ОСОБА_3. Вона пояснила, що постійно проживає у АДРЕСА_2, працює продавцем у магазині Центр на Покровській площі у м. Суми, що вона має двох доньок від різних шлюбів, з якими останній раз бачилася десь місяць назад. Їй не відомо про те, що існує судове рішення про визнання її безвісно відсутньою. Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 дійсно має двох доньок: ОСОБА_5 - від першого шлюбу і ОСОБА_9- від шлюбу з ОСОБА_4

По закінченню розмови з ОСОБА_3 до телефону був запрошений ОСОБА_4, який по голосу впізнав колишню дружину, про що повідомив у судовому засіданні.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Управління пенсійного фонду про скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою, про ухвалення нового рішення про задоволення заяви УПФУ в м.Сумах про скасування рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 30 липня 2008 року про визнання безвісно відсутньою громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1,2 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першоїінстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 червня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Заяву Управління пенсійного фонду України в м.Сумах задовольнити.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 30 липня 2008 року про визнання безвісно відсутньою громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення суду направити в органи реєстрації актів цивільного стану.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: