УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Ситнік О.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

За життя ОСОБА_6 своїм майном не розпорядилася, тому спадкування всіх її прав та обов'язків здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - доньки ОСОБА_6 У визначений законом строк всі спадкоємці звернулися до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини.

ОСОБА_3 зазначала, що у 2013 році стан здоров'я ОСОБА_6 погіршився. Відповідачка ОСОБА_4 приїжджала до матері один раз на рік, а ОСОБА_5 відвідувала матір ще рідше, жодної допомоги вони їй не надавали.

ОСОБА_3 вважала, що відповідачів слід усунути від права на спадкування, оскільки вони не приймали участі у матеріальному утриманні матері та догляді за нею як хворою людиною, не цікавилися станом здоров'я та не відвідували її. Крім того, відповідачі не надали жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання та не приймали участі у цьому.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Усунено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК № 302475, видане Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області 27 лютого 2014 року.

Сторони в справі є дітьми ОСОБА_6 та відповідно спадкоємцями першої черги.

За матеріалами спадкової справи щодо майна ОСОБА_6 18 червня 2014 року заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_3 - позивачка у справі. 25 липня 2014 року заяви про прийняття спадщини ОСОБА_6 також подали відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5

До спадкової маси майна ОСОБА_6 входить житловий будинок НОМЕР_1 з відповідними надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю згідно із договором купівлі-продажу від 03 жовтня 1992 року, реєстровий номер 1-6083.

Згідно із довідкою від 09 вересня 2014 року № 545, виданою Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3 з 1973 року до цього часу постійно проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 разом з матір'ю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки від 27 лютого 2014 року № 141, виданої Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_3 поховала матір за власний рахунок, проживала разом з ОСОБА_6 до дня її смерті та вела спільне господарство.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надала доказів умисного ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцю, доказів потреби спадкодавця у допомозі відповідачів, наявності у останніх можливості її надати та ухилення від обов'язку щодо її надання; перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані через похилий вік та хворобу та дійшов висновку, що не встановлено факту потреби ОСОБА_6 в матеріальній допомозі, з приводу якої б вона зверталася до відповідачів і які б їй в цьому відмовили або ухилялися б від її надання навмисно, що могло б бути підставою для застосування наслідків, визначених ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_5, ОСОБА_4, починаючи із 1989 року та до 1990 року відповідно проживають і зареєстровані в АДРЕСА_2 та дійшов висновку про те, що відповідачами не надано будь-яких доказів того, що протягом 2013-2014 років опікувалися матір'ю, яка потребувала сторонньої допомоги, як матеріальної, так і моральної підтримки, не брали участі в похованні матері.

Однак такого висновку апеляційний суд дійшов з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суди при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинні установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

При цьому підлягає з'ясуванню судом і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець змогу надавати таку допомогу.

Проте на порушення вимог ст. ст. 213-215 ПК України апеляційний суд на зазначені норми закону належної уваги не звернув та задовольняючи позов з огляду на те, що спадкодавець через свій похилий вік та хворобу перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги, не спростував обґрунтованого висновку суду першої інстанції про недоведеність факту потреби ОСОБА_6 в отриманні такої допомоги від ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за умови надання такої допомоги донькою ОСОБА_3, яка мала змогу надавати таку допомогу, оскільки проживала разом із ОСОБА_6.

Крім того, установивши факт ухилення ОСОБА_4, ОСОБА_5 від надання допомоги матері, апеляційний суд не звернув уваги на те, що за змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Допущені апеляційним судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на наведене рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі помилково скасованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року скасувати, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

О.М. Ситнік

О.В. Попович