Справа № 127/1541/14-ц
Провадження № 2-п/127/222/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2015 Вінницьким міським судом Вінницької області в цивільній справі №127/1541/14-ц було ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено частково та солідарно стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №ML-B00/225/2006 від 08.08.2006 року в розмірі: 35 261,54 доларів США залишок заборгованості, що еквівалентно 729 167,29 грн., 1933,52 долари США сума несплачених відсотків, що еквівалентно 39 982,93 грн.

08 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення.

Заявник ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та їх представник в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник ПАТ «ОТП Банк» в судовому засіданні ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення заяви, мотивуючи відсутністю підстав для скасування заочного рішення.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повістки про судові засідання відповідачам направлялися за адресою їх місця реєстрації, ця ж адреса зазначена заявником ОСОБА_1 при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення, однак були повернуті до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.85-90, 93, 99-102 т.6). До того ж, в одне із призначених судових засідань (22.04.2015 року) зявився представник відповідачів, який повідомлявся про дату та час наступного судового засідання, але надалі в судові засідання не зявлявся.

Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

При цьому, суд звертає увагу, що судові повістки про виклик на судові засідання по справі надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів та відповідно до вищевказаних положень ст. 74 ЦПК України відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду справи. Суд критично відноситься до твердження заявника про неможливість реалізувати свої права, зважаючи, що особа, крім того, що повідомлялася про судові засідання, скористалася своїм правом на представництво. Не може бути судом взята до уваги і довідка квартального комітету «Малі Хутори-Центр» від 25.02.2014 року №170, оскільки в силу положень ст.77 ЦПК України саме на сторону покладено обовязок повідомлення про зміну свого місця проживання. При цьому суд зауважує, як свідчать матеріали справи, відповідачі ОСОБА_1П т ОСОБА_2 особисто отримували позов та судові повістки на 14.02.2014 року та 05.12.2014 року (а.с.106,107 т.1) і їм було відомо про розгляд справи.

Окрім того, заявник не зазначив та не надав жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо посилання заявника на не проведення експертизи, на недобросовісну поведінку обох сторін у справі та недоведеність розміру заборгованості, то суд відмічає, що не отримання судом висновку експертизи повязане саме з недобросовісною поведінкою відповідачів, на яких було покладено обовязок оплати проведення експертиза і даній обставині судом надана відповідно оцінка з врахуванням листа Вінницького відділення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області від 04.03.2015 року №27/3362, що також відмічено в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2015 року. При цьому суд відмічає, що постановляючи ухвалу про призначення експертизи в силу положень ст.10 ЦПК України суд сприяв стороні відповідачів у надані ними доказів в обґрунтування їхніх заперечень, однак відповідачі своїм право не скористалися, а тому суд вирішив справу з урахуванням положень ст.ст. 10,11, 57, 60 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та відсутність двох обставин для перегляду заочного рішення суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2015 року по цивільній справі № 127/1541/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя :