АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа номер 663/3792/14-ц Головуючий в І інстанції: Шульга К.М.
Номер провадження №22ц-791/1982/2015 Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 29 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівІванової І.П.
Базіль Л.В.
При секретаріЯковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12 червня 2015 рокуу справі за позовом ОСОБА_5 до Скадовської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: приватне підприємство «Землевпорядник», ОСОБА_8, про визнання приватизації земельних ділянок незаконними,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 18.08.2014 року вона придбала житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1. Рішенням Скадовської міської ради від 24.09.2014 № 832 їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під домоволодінням у власність, згідно фактичного користування та даних БТІ орієнтовною площею 369,0 кв.м. Землевпорядна організація ПП «Землевпорядник», з якою вона уклала договір про виконання робіт з виготовлення проекту із землеустрою, при встановленні меж земельної ділянки по фактичному користуванню встановила, що межі земельної ділянки не відповідають відомостям про межі суміжних земельних ділянок, внесеним до земельного кадастру, оскільки при приватизації суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, частина земельної ділянки по АДРЕСА_1, вилучена на користь відповідачів у розмірі 20 кв. м. та 0,5 кв.м. відповідно. З цієї підстави вважає, що рішення Скадовської міської ради, якими було затверджено проекти із землеустрою та передано у власність відповідачам земельні ділянки є незаконними, тому державні акти, виготовлені на підставі цих рішень, є недійсними. Просила визнати недійсним п.1.29 рішення Скадовської міської ради від 26.11.2004 № 343 та п.1.2 рішення від 25.11.2005 №463, а також видані на підставі цих рішень державні акти на право власності на земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1), та по АДРЕСА_3 (кадастровий номер НОМЕР_2), в м. Скадовську Херсонської області.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 червня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_5подала на нього апеляційну скаргу. Апелянт посилається на неправильну оцінку судом обставин у справі та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є власником житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.1995 року. Як вбачається з тексту договору, будинок розташований на земельній ділянці площею 528 кв.м. (а.с.80).

Відповідно до матеріалів інвентарної справи на житловий будинок по АДРЕСА_3, рішенням виконкому Скадовської районної ради депутатів трудящих від 11.02.1955 року ОСОБА_9 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці АДРЕСА_4 площею 600 кв.м. (а.с.10 інв.справи). Така ж площа зазначена і у договорі про надання ОСОБА_9 у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 14.01.1957 року. згідно плану земельної ділянки (а.с.11-12 інв.справи).

У подальшому змінювались власники будинку, адреса будинку. Неодноразово змінювалась площа земельної ділянки: за договором купівлі-продажу від 16.10.1967 року - становить 607 кв. м. (а.с.28-29 інв.справи), згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.1989 року та наступних договору дарування від 14.08.1989 року, договору купівлі-продажу від 13.02.1990 року - 528 кв.м.(а.с.40, 43-44, 50-51 інв.справи).

Рішенням виконавчого комітету Скадовської міської ради №313 від 25.12.1996 року останньому власнику будинку ОСОБА_7 передано у приватну власність для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3, земельну ділянку площею 539 кв.м. (а.с.213, 214). Рішенням Скадовської міської ради №446 від 29.08.2005 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_3, площею 498 кв.м. та встановлено сервітут на ділянку площею 50 кв.м. для користування нею сусідкою ОСОБА_10, у зв'язку з чим скасовано рішення від 25.12.96 №313 (а.с.221-223).

ОСОБА_11 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_10, яка була власником житлового будинку по АДРЕСА_2. У свідоцтві про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12, зазначено, що будинок розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м. (а.с.115).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2014 року ОСОБА_6 успадкувала земельну ділянку площею 659 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд по АДРЕСА_2 (а.с.59, 129).

Відповідно до матеріалів інвентарної справи на житловий будинок по АДРЕСА_2, рішенням виконкому Скадовської районної ради депутатів трудящих від 24.07.1957 року ОСОБА_13 надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці АДРЕСА_5 площею 700 кв.м. (а.с.11 інв.справи). Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності 25.07.1957 року ОСОБА_13 надано земельну ділянку площею 700 кв. м. згідно плану земельної ділянки (а.с.13-14 інв.справи). Як вбачається з матеріалів інвентарної справи, у подальшому змінювались власники будинку і адреса будинку змінилась на АДРЕСА_2; Площа земельної ділянки змінювалась наступним чином: згідно рішення виконкому міської ради народних депутатів №43/7 від 16.03.1979 року за будинком АДРЕСА_2 закріплено земельну ділянку площею 653 кв.м., згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.05.1981 року площа земельної ділянки вказана 600 кв. м. (а.с.60 інв.справи), 17.04.1981 року рішенням виконкому Скадовської міської ради земельна ділянка площею 600 кв.м. закріплена за домоволодінням АДРЕСА_2, решту - 53 кв.м. залишено у тимчасовому користуванні (а.с.61 інв.справи).

Рішенням виконавчого комітету Скадовської міської ради від 14.10.1996 року №241 у ОСОБА_12 вилучено земельну ділянку площею 653 кв.м. у зв'язку з смертю, та передано у приватну власність для обслуговування житлового будинку ОСОБА_10 земельну ділянку площею 673 кв.м. (а.с.58, 210). 26.11.2004 року рішенням №343 Скадовської міської ради затверджено технічну документацію із землеустрою, виготовлену ПП «Землевпорядник» щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки та передано у приватну власність ОСОБА_10 по АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 659 кв.м. (а.с.217).

ОСОБА_8 є власником 47/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 15.08.2007 року та договору купівлі-продажу від 25.09.2007 року (матеріали інв.справи). Відповідно до матеріалів інвентарної справи, у 1939 році згідно договору на право забудови було виділено земельну ділянку площею 0,14 га. У подальшому, згідно договору купівлі-продажу від 15.09.1966 року вказано площу земельної ділянки - 708,2 кв.м. (а.с.41-42 інв.справи), згідно договору купівлі-продажу від 06.05.1978 року - 600 кв.м. (а.с.69-70 інв.справи).

ОСОБА_15 набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_6 як на спадкове майно на підставі рішення Скадовського районного суду від 22.12.2009 року. Як вбачається з рішення суду, сторони ОСОБА_15 та ОСОБА_8, як співвласники будинку, замовляли будівельно-технічну експертизу щодо розділу житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Разом з тим, у резолютивній частині рішення суду питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою не вирішено.

З висновку експерта №08/66 від 03.12.2008 року, який міститься в матеріалах інвентарної справи на житловий будинок по АДРЕСА_6, вбачається, що загальна площа земельної ділянки становить 696 кв.м., з яких земельною ділянкою площею 372 кв.м. користується ОСОБА_8, а земельною ділянкою площею 324 кв.м. - ОСОБА_16, що погоджено ОСОБА_15 (а.с.208-218 інв.справи).

ОСОБА_5 є власником житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2014 року, укладеного з ОСОБА_15 Згідно умов договору площа земельної ділянки, на якій розташований будинок, становить 0,0369 га (а.с.4).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 20.01.2005 року ОСОБА_10 є власником земельної ділянки площею 0,0659 га по АДРЕСА_2 (а.с.116).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 28.12.2005 року ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,0504 га по АДРЕСА_3. (а.с.116).

Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 56 Закону України «Про землеустрій» передбачається, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, повинна включати матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.

Згідно ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43 (далі - Інструкція), межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами.

Згідно з п. 2.4 Інструкції перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі земельної ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки.

Тобто, саме погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності.

З пояснень представника ПП «Землевпорядник» та наданої ним до справи план-схеми вбачається, що земельна ділянка позивачки за результатами кадастрової зйомки становить 323 кв.м., земельна ділянка ОСОБА_7 (АДРЕСА_3) накладається на земельну ділянку ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) площею 0,00005 га, що знаходиться в межах допустимої норми, земельна ділянка по АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_10 має розрив із земельною ділянкою ОСОБА_5 площею 0,0002 га та накладку площею 0,0020 га. Накладка земельних ділянок при внесенні до Національної кадастрової системи буде перешкодою для безоплатного отримання позивачкою у приватну власність земельної ділянки.

Відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості ПП «Землевпорядник» не здійснювалось, оскільки для цього необхідно було розробляти технічну документацію.

Згідно вимог ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами, встановленими ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 143 ЦПК України встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб.

В ході розгляду справи суд першої інстанції роз'яснив позивачу по справі її право заявити клопотання про проведення відповідної судової будівельно-технічної експертизи для вирішення спірних питань щодо місця розташування межі згідно державних актів сторін, проте позивач таке клопотання не заявила.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що приватизація суміжних земельних ділянок, які знаходяться у користуванні сторін була проведена з порушенням діючого законодавства, що є підставою для визнання її недійсною та визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги ОСОБА_5до уваги прийняті бути не можуть, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи, а вказані в скарзі посилання на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права не підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції не встановив з наданих позивачкою доказів наявність документальних накладень земельних ділянок, оскільки з них вбачається лише фактична невідповідність конфігурації суміжних земельних ділянок, а для визнання оспорюваних державних актів недійсними суд мав встановити накладання кутів повороту зовнішніх меж земельних ділянок і позивача, і відповідачів.

Рішення суду першої інстанції ухвалено правильно, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: