У Х В А Л А

15 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

суддів:Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 27 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 27 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено у справі нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») заборгованість за кредитним договором № 2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, яка утворилася станом на 3 листопада 2014 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту в сумі 81 418,75 доларів США, що еквівалентно 1 054 372 грн 81 коп., заборгованість за процентами в сумі 5 093,65 доларів США, що еквівалентно 65 962 грн 76 коп., пеню в сумі 18 131 грн 68 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 27 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2015 року й залишення в силі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 2 лютого 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 192, 516, 517, 533, частини четвертої статті 559, статті 1082 ЦК України, статей 4, 7, 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пункту 2, підпункту «г» пункту 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», пункту 2.9 Глави 2 Розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України № 174 від 1 червня 2011 року, статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року, 17 вересня 2014 року, 24 вересня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, 25 червня 2014 року, 23 липня 2014 року, 18 лютого 2015 року, 4 березня 2015 року, 25 березня 2015 року, 8 липня 2015 року, 22 липня 2015 року, постанову Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив із того, що 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» уклали договір факторингу № 15, за яким банк відступив ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зазначеним у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку. У судовому порядку вказаний договір факторингу не оспорювався та недійсним не визнавався.

ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 87 912,53 доларів США, що еквівалентно 1 138 467 грн. 26 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 81 418,75 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами - 5 093, 65 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 1 400,13 доларів США.

23 грудня 2012 року боржнику ОСОБА_4 за двома адресами рекомендованими листами було надіслано повідомлення про відступлення права грошової вимоги за вих. № 28821 та за вих. № 288822.

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» листом К-644 від 10.09.2013 року повідомляло боржника ОСОБА_4 про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеним договором іпотеки в разі невиконання останнім своїх зобов'язань по кредитному договору та роз'яснило процедуру такого звернення. Позивачем жодним чином не було змінено строк виконання боржником основного зобов'язання, який так і залишився погоджений сторонами до 25 вересня 2015 року.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 9 липня 2013 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду судів було скасування постанови Національного банку України про притягнення банку до відповідальності за порушення валютного законодавства.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, 25 червня 2014 року, 23 липня 2014 року, 18 лютого 2015 року, 4 березня 2015 року, 25 березня 2015 року, 8 липня 2015 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду суду було неналежне виконання позичальником кредитного договору за відсутності укладення договору факторингу в подальшому.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що боржником належно виконувались зобов'язання за кредитним договором, що вставлено судовим рішенням у іншій судовій справі, яке набрало законної сили.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року, що надана заявником як приклад, предметом розгляду судів за первісним позовом було стягнення коштів за договором банківського вкладу та за зустрічним позовом - визнання договору недійсним.

У постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року та 24 вересня 2014 року, що надані заявником як приклади, предметом розгляду судів було неналежне виконання позичальниками кредитних договорів за відсутності укладення договорів факторингу в подальшому.

Таким чином, порівняння змісту постанов Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року, 17 вересня 2014 року, 24 вересня 2014 року зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаних постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 27 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук В.М. Сімоненко