У Х В А Л А

2 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Крючкова Тамара Віталіївна, про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року, заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2013 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 20 Закону України «Про заставу».

На підтвердження зазначеної підстави заявниця надає ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 лютого 2011 року та 6 червня 2012 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» та про відмову в позові ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на підставі статей 33, 38 Закону України «Про іпотеку». Крім того, суди дійшли висновку про необґрунтованість зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним.

Надані заявником ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 лютого 2011 року та від 6 червня 2012 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суди касаційної інстанції скасували рішення судів та передали справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Крючкова Тамара Віталіївна, про визнання договору недійсним до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук