Номер провадження: 22-ц/785/6306/15
Головуючий у першій інстанції Жуган Л. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Сватаненко В.І., Короткова В.Д..

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року, -

встановила:

13.05.2015 року заявником ОСОБА_2 було подано до суду заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі і в обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилався на те, що наказом ГУ ДСНС України від 11.08.2014 року він був звільнений з посади провідного фахівця юридичного відділу ГУ ДСНС України в Одеській області у зв'язку з скороченням штатів відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 року його було поновлено на роботі і допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, проте лише 27.01.2015 року відповідачем було видано наказ про поновлення його на роботі.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 236, 237 КЗпП України заявник просив:

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку виконання рішення про поновлення на роботі у розмірі 4214,60 грн.;

- покласти обов'язок покрити шкоду на посадову особу ГУ ДСУНС України в Одеській області винну у незаконному звільненні та затримці виконання рішення про поновлення на роботі;

- допустити рішення суду в частині стягнення заробітної плати до негайного виконання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав ,просив задовольнити.

Представник ГУ ДСНС України заяву ОСОБА_2 не визнав ,просив відмовити у задоволенні заяви ,посилаючись на пропуск заявником тримісячного строку звернення до суду з зазначеною заявою.

Ухвалою суду від 11 червня 2015 року заяву ОСОБА_2- задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Одеській області, на користь ОСОБА_2, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 18.12.2014 року по 27.01.2015 року у розмірі 4216 гривень 60 копійок - з вирахуванням з даної суми, податку на доходи фізичних осіб, обов'язкових зборів та платежів роботодавцем, який виступає по відношенню до виплачуємого працівнику ОСОБА_2 доходу.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишеннюбез змін з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ст.236 КЗпП України виходив з того,що ГУ ДСНС України через несвоєчасне виконання судового рішення про поновлення заявника на роботі, порушив права ОСОБА_2,які підлягають поновленню шляхом стягнення з ГУ ДСНС України середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі заявника.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Ухвала суду першої інстанції оскаржена в частині стягнення з ГУ ДСНС України середнього заробітку за час затримання виконання судового рішення про поновлення на роботі.

В решті ухвала суду першої інстанції не оскаржена , тому колегія суддів ,відповідно до ст. 303 ЦПК України ,перевіряє законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

З матеріалів справи вбачається , що наказом ГУ ДСНС України від 11.08.2014 року ОСОБА_2 був звільнений з посади провідного фахівця юридичного відділу ГУ ДСНС України в Одеській області у зв'язку з скороченням штатів відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 року , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.04.2015 року , визнано незаконним наказ ГУ ДСУНС в Одеській області № 852 від 11.08.2014 року про звільнення відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України (у зв'язку з скороченням штатів) ОСОБА_2 провідного фахівця юридичного відділу ГУ ДСУНС в Одеській області з 11.08.2014 року. Поновлено ОСОБА_2 на посаді провідного фахівця юридичного сектору ГУ ДСУНС в Одеській області з 11 серпня 2014 року. Стягнуто з ГУ ДСУНС в Одеській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.08.2014 року по 17.12.2014 року у розмірі 14913,20 гривень. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині: - поновлення ОСОБА_2 на посаді провідного фахівця юридичного сектору ГУ ДСУНС в Одеській області та - стягнення з ГУ ДСУНС в Одеській області на користь ОСОБА_2 заробітної плати за один місяць у розмірі 3323,20 гривень допущено до негайного виконання (т.1 а.с.140-145, 249-256).

Рішення суду першої інстанції в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі не було виконано.

23.12.2014 року заявником були отримані виконавчі листи ,які в той же день були подані до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області ,а 24.12.2014 року до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

25.12.2014 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа, з надання боржнику 7-ми денного терміну з дня винесення постанови для самостійного виконання рішення суду.

27.01.2015 року, наказом №116 Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області поновлено ОСОБА_2 на посаді провідного фахівця юридичного сектору Головного управління ДСНС України в Одеській області з 11.08.2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини ,встановлені судовим рішенням у цивільній ,господарській або адміністративній справі ,що набрало законної сили ,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Середньоденний заробіток ОСОБА_2 складав 162 грн.10 коп.

З часу постановлення судового рішення про поновлення на роботі до дня поновлення ОСОБА_2 на роботі пройшло 26 роб. днів.

Суд першої інстанції вірно ,відповідно до вимог ст.236 КЗпП України ,стягнув з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі у розмірі 4214,60 грн.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що заявником пропущений строк звернення до суду ,передбачений ст.233 КЗпП України не заслуговують на увагу ,оскільки судом першої інстанції в мотивувальній частині ухвали вірно ,повно надане правове мотивування з цього приводу .

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській областіпідлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 218, п.1 ч.1 ст.312 , п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.І.Сватаненко

В.Д.Коротков