Провадження № 2/752/619/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 лютого 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Конельській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, яка діє як опікун малолітнього ОСОБА_2, звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати за малолітнім ОСОБА_2 право власності на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,81 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина у виді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є: її малолітній син - ОСОБА_2, в інтересах якого як опікун діє ОСОБА_1, її батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4 ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори від 08.07.2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов, з викладених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, однак в обґрунтування заперечень підстав так і не зміг суду навести. До початку розгляду справи по суті, звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,81 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., в порядку спадкування після смерті дочки ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до спільного розгляду с первісним позовом ОСОБА_1, поданого в інтересах малолітнього ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4, не заперечуючи проти задоволення первісного позову та зустрічного позову ОСОБА_3, також до початку розгляду справи по суті звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,81 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., в порядку спадкування після смерті дочки ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на відсутність у ОСОБА_4 оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2, та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 13 грудня 2011 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 5).

Відповідно до даних свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.07.1995 року Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району, померлій ОСОБА_5, а також ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належали 47/100 частин квартири АДРЕСА_1 в рівних долях (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, повторно виданого 11 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Згідно даних свідоцтва про народження, батьками малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 46 від 31.01.2012 року, опікунами над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 55).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.04.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2014 року, ОСОБА_3 звільнено від повноважень опікуна по вихованню малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із невиконанням обов'язків по вихованню дитини. Малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, передано на виховання та утримання опікуну ОСОБА_1 (а.с. 56-66).

Згідно даних довідки № 364, виданої 04.04.2014 року КП «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та мешкають: ОСОБА_3, ОСОБА_1, малолітній ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 53).

04.07.2014 року Другою київською державною нотаріальною контрою заведено спадкову справу щодо майна ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, копія якої витребувана судом та приєднана до матеріалів цивільної справи.

04.07.2014 року ОСОБА_1, як опікун малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 48).

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно з п.п. 4.15. п. 4 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори від 08.07.2014 року відмовлено ОСОБА_1, яка діє як опікун малолітнього ОСОБА_2, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно спадкодавця (а.с. 72).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Норма ст. 1261 ЦК України передбачає у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи до першої черги спадкоємців після померлої ОСОБА_5, 1990 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відносяться її син - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦПК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, а саме, згідно ч.1 цієї статті спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 1297 ЦК України якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2, суд виходить з того, що ОСОБА_1 як опікун спадкоємця першої черги - малолітнього ОСОБА_2, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та звертаючись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_2, не одержала свідоцтво про право на спадщину за відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на майно спадкодавця, а відтак є підстави вважати доведеним право малолітнього ОСОБА_2 на спадкування за законом після своєї померлої матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та оформлення права власності на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного суд вважає, що ненадання нотаріусу оригіналу свідоцтва про право власності на житло позбавляє його можливості видати спадкоємцеві ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину, проте не позбавляє його права на спадщину.

Оскільки сумнівів того, що частина спірної квартири на момент відкриття спадщини належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло немає, суд надходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє як опікун малолітнього ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,81 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

А отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в силу вимог ст. 1261 ЦК України, також є спадкоємцями першої черги після смерті дочки ОСОБА_5, 1990 року народження, як і малолітній син померлої ОСОБА_2

Під час розгляду даної цивільної справи, судом встановлено, що у жодного із співвласників майна (ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1) відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло, видане 13.07.1995 року Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району, на 47/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, відсутність у спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно позбавляє їх можливості отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті дочки ОСОБА_5, 1990 року народження, однак, не позбавляє їх права на спадщину у даному випадку. А тому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також підлягають задоволенню, як обґрунтовані.

При цьому, суд відхиляє заперечення ОСОБА_3 щодо відсутності права у ОСОБА_4 на спадкування після смерті дочки ОСОБА_5, оскільки остання не проживала разом із спадкодавцем на момент смерті, так як постійно проживала у Російській Федерації, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є співвласником квартири АДРЕСА_1, а також зареєстрована у вказаній квартирі з 28 вересня 1993 року.

Згідно акту КП «Житлово-експлуатаційна організація-105 Голосіївського району», складеного 17 вересня 2014 року,встановлено що у квартирі АДРЕСА_1, проживають ОСОБА_3, його дочка ОСОБА_1, онук ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 87).

Знайшли у судовому засіданні своє підтвердження і доводи представника ОСОБА_4 щодо того, що остання з осені 2010 року змушена періодично виїжджати за межі України, у зв'язку із необхідністю догляду на своєю матір'ю ОСОБА_6, що підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: довідкою від 11.098.2014 року, виданою Нахаївською сільською радою Рильського району Курської області (а.с. 88,89), копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с. 86).

На спростування вказаних вище обставин щодо постійного непроживання ОСОБА_4 у вказаній вище квартирі, та обґрунтування заявлених заперечень, ОСОБА_3 доказів суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,4,10,11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,81 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,81 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., в порядку спадкування після смерті дочки ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 47/1200 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,81 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., в порядку спадкування після смерті дочки ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя