Номер провадження 2/643/6739/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року суддя Московського районного суду м. Харкова Мамалуй М.В., розглянувши заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: перевести на неї права і обовязки покупця 1/2 частки квартири за договором купівлі-продажу від 03.02.2015 року, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнати за нею право власності на вказану квартиру. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником ? частини квартири за вказаною адресою, договір купівлі-продажу був укладений без її згоди як співвласника, в порушення вимог ч. 2 ст. 362 ЦК України.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

14.12.2015 року суддею отримана заява про забезпечення позову від 11.12.2015 року представника позивача ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності, в якій останній просить накласти арешт на вищевказану квартиру. В обґрунтування заяви зазначив, що позивачу стало відомо про намір ОСОБА_4 продати вказану частку квартири, тому вказані заходи необхідні з метою унеможливлення відчуження відповідачем спірного майна та забезпечення можливості виконання судового рішення по справі.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2006 р. реєстраційний № 5-06-278668-0, виданого Харківською міськрадою, копією технічного паспорту на вказану квартиру (а.с.6-8).

Згідно із копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45194841 від 06.10.2015 року: ? частина квартири за вищевказаною адресою, номер запису про право власності: 8599947 від 03.02.2015 року на підставі договору купівлі-продажу, належить ОСОБА_4. Відомості про обтяження відсутні (а.с.9-10).

На підставі наведеного, вивчивши доводи позивача та надані ним докази, суд приходить до висновку, що наявний спір відносно вказаного майна та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Виходячи із заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заборона відчуження спірного майна є достатнім видом забезпечення позову, який гарантуватиме можливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також не порушує право відповідача на володіння і користування належним йому майном.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Розяснити сторонам, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї сторони і зважаючи на пояснення другої сторони, допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Керуючись ст.151-153, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про переведення прав та обовязків покупця та визнання права власності - задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири № 6 (шість) у будинку № 76 (сімдесят шість) по вулиці Тимурівців у місті Харкові до вирішення справи по суті.

В інших вимогах - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Копію ухвали негайно направити сторонам.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя М.В.Мамалуй