Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.15 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Привільської міської ради Луганської області про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, як спільно набуте майно подружжя та право власності на ? частину зазначеної квартири за набувальною давністю (разом одна ціла часка).

Позивачка в судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, про що надала суду відповідну письмову заяву.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про смерть; копія технічного паспорту; копія постанови про відмову здійснення нотаріальної дії; копія домової книги; копія свідоцтва про укладення шлюбу; довідка голови вуличного комітету, довідка БТІ.

Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка 08 травня 1975 р. уклала шлюб з ОСОБА_2 та прожила з ним до моменту його смерті - 23 листопада 2001 р. Під час шлюбу ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 04.02.1993 р. набув право власності на квартиру АДРЕСА_1, якає є спільною сумісною власністю з позивачкою. В зазначеній квартирі позивачка зареєстрована та мешкає з 1993 р. по даний час.

Позивачка зверталася до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, що відкрилась після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки зазначений будинок зареєстровано 11 лютого 1993 р. та дані не внесені до відповідного реєстру, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Привільської міської ради Луганської області про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, як спільно набуте майно подружжя.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: