АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

10 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим,-

ВС Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання договору поруки № 02-10/755 від 06 березня 2007 року припиненим.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року вказану справу передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки позов виник з правовідносин щодо захисту прав споживачів, а суд дійшов хибного висновку, що позов подано в порядку ст. 559 ЦК України.

Просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Особи, що беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В липні 2015 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання договору поруки припиненим.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору є визнання недійсним договору поруки у зв'язку з тим, що відповідач протягом 6 місяців з дня виникнення права вимоги не пред'явив свою вимогу до поручителя та в односторонньому порядку збільшив майнову відповідальність поручителя без її згоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що правовідносини, які виникли між сторонами не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на наступне.

Згідно пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пленум Верховного Суду України у п.п.1, 6 постанови від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснив, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 137 ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з вiдповiдними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Отже, Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст. 4-15 Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на наведене, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, урегульованих спеціальним Законом «Про захист прав споживачів», вправі споживач.

ОСОБА_1, як поручитель, безспірно є учасником правовідносин з позичальником та Банком за договором надання споживчого кредиту, проте даний позов не може вважатися спором щодо захисту прав споживачів, оскільки підставами позову є порушення стороною договірних зобов'язань, які регулюються нормами цивільного законодавства України та на які не розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». ОСОБА_1 не є споживачем, до суду зверталася з позовом про визнання договору поруки припиненим, а не за захистом прав споживача, а тому вказані правовідносини регулюються цивільним законодавством про договірні зобов'язання.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правовідносини, що виникли між сторонами, не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», та враховуючи ту обставину, що місцем знаходження відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» є: м. Київ, вул. Ковпака, 29, що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, дійшов вірного висновку про непідсудність справи Деснянському районному суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на довільному трактуванні позивачем норм цивільно-процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/10163/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14094/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.