Справа № 594/1019/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з 1/2 частки домоволодіння у місті Борщеві по вулиці Польова,10 Тернопільської області, після смерті 27 червня 2014 року ОСОБА_3, спадкоємцем якого є на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_4 11 березня 2014 року за Р № 504 та 1/2 частки того ж домоволодіння після смерті 1 січня 2015 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої є на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6 7 липня 2014 року за Р №68, посилаючись на те, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6 йому відмовлено в провадженні спадкової справи у звязку з тим, що поділу будинковолодіння, набутого подружжям під час шлюбу, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, не було. ОСОБА_5 й після смерті чоловіка не одержувала свідоцтва про право власності на половину набутого під час шлюбу житлового будинку. Вказав, що спадкодавці перебували у шлюбі, який укладено 23 лютого 1954 року, протягом спільного подружнього життя останні набули право власності на будинковолодіння в м. Борщеві по вул. Польова, 10. Однак за життя ОСОБА_5 не отримала свідоцтва на свою частку у спільній сумісній власності подружжя.

Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Позивач ОСОБА_1 в поданій заяві позов підтримує, відповідач представник ОСОБА_2 міської ради в своїй заяві не заперечує щодо задоволення позову.

Суд, за наявних підстав вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами в повному обсязі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 31 липня 2015 року вих..№ 509/02-14, цього дня позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_6 по питанню оформлення спадщини на майно померлого 27 червня 2014 року ОСОБА_3, спадкоємцем якого є на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_4 11 березня 2014 року за Р № 504, та після смерті 1 січня 2015 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої є на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6 7 липня 2014 року за Р №68.

У листі нотаріус зазначає, що на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої позивачем 2 липня 2014 року відкрито спадкову справу до майна померлого ОСОБА_5 за Р №19/2014. 22 січня 2015 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини відкрито спадкову справу до майна померлої ОСОБА_5 за Р № 15/2015. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавців не видавалися.

За даними того ж листа, спадкове майно ОСОБА_3 складається з ? частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться у м. Борщеві по вул. Польова,10 Тернопільської області. Спадкове майно померлої ОСОБА_5, котра була дружиною ОСОБА_5, складається з другої половини того ж будинковолодіння. На вказане майно на імя ОСОБА_3 ОСОБА_2 міською радою 28 листопада 2001 року на підставі рішення №442 від 28 листопада 2001 року видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння, зареєстроване ОСОБА_2 РБТІ 30 листопада 2001 року за Р №1755 у реєстровій книзі 9г.

При огляді документів, поданих позивачем, приватним нотаріусом встановлено, що поділу будинковолодіння, набутого подружжям під час шлюбу, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, не було, ОСОБА_5 і після смерті чоловіка не одержувала свідоцтва про право власності на половину набутого під час шлюбу житлового будинку.

Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності будинковолодіння у місті Борщеві по вулиці Польова,10, як спадкового майна, спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках.

Згідно свідоцтва про одруження, виданого 23 лютого 1954 року ОСОБА_2 ЗАГСом, 23 лютого 1954 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_7, після одруження остання взяла прізвище чоловіка «Слободян».

Як вбачається із доданого до матеріалів справи свідоцтва про право власності на будинковолодіння, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради від 28 листопада 2001 року за Р №442 та зареєстрованого ОСОБА_2 БТІ 30 листопада 2001 року за реєстровим №755 в реєстровій книзі 9 «г», ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок, що розташований в м. Борщеві по вул. Польова, 10 Тернопільської області.

Як вбачається з рішення десятої сесії 22 скликання ОСОБА_2 міської ради від 29 грудня 1997 року №135, ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в м. Борщеві по вул. Польова,10 площею 1858 кв. м, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель 1000 кв. м, для ведення особистого підсобного господарства 858 кв. м.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України).

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

ОСОБА_3 помер 27 червня 2014 року у віці 83 роки у смт. Мельниця-Подільській Борщівського району (свідоцтво про смерть 1-ИД №173815).

Пунктом 1.1 гл. 11 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України передбачено одержання одним із подружжя, у разі смерті іншого, свідоцтва про право власності на частку у їх спільному майні на підставі письмової заяви другого з подружжя, що є живим з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи заяви, адресованої приватному нотаріусу ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_6 від ОСОБА_5, остання виявила бажання одержати свідоцтво про право власності на половину набутого під час шлюбу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та одночасно відмовилась від одержання відповідно до ст. 1241 ЦК України свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку у спадщині покійного чоловіка.

Однак, як встановлено судом, свідоцтво про право власності на таке в подальшому так і не отримала.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за час спільного подружнього життя набули право власності на будинковолодіння в м. Борщеві по вул. Польова, 10, однак остання не оформила права власності на належну їй частку набутого під час шлюбу майна, 1 січня 2015 року померла (свідоцтво про смерть 1-ИД №182455).

Згідно заповіту, посвідченого 11 березня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 504, спадкодавець ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5, оскільки, у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_6, на підставі якої відкрито спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 за Р № 19/2014 (лист від 31 липня 2015 року №509/02-14).

Згідно заповіту, посвідченого 7 липня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 68, спадкодавець ОСОБА_5 належну їй частину житлового будинку, розташованого у м. Борщеві по вул. Польова,10 заповіла ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5, оскільки, у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі якої відкрито спадкову справу до майна померлої ОСОБА_5 за Р № 15/2015 (лист від 31 липня 2015 року №509/02-14).

Інші спадкоємці, які б заявили про своє право на спадкове майно, відсутні.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом право власності на домоволодіння в м. Борщеві по вул. Польова,10 Тернопільської області, як на спадкове майно після смерті подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

На підставі ст.ст.60,63,70 СК Украхни, ст.ст.16, 355, 368, 372, 1218, 1233, 1235, 1269 ЦК України, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у м.Борщеві по вулиці Польова,10 Борщівського району Тернопільської області, інвентаризаційною вартістю 148462 грн., як за спадкоємцем за заповітом, посвідченим ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Тернопільської області 11 березня 2014 року за Р № 504, після смерті 27 червня 2014 року ОСОБА_3, та за заповітом, посвідченим ОСОБА_6, приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Тернопільської області 7 липня 2014 року за Р № 68, після смерті 1 січня 2015 року ОСОБА_5, право спільної сумісної власності на який належало спадкодавцям на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради від 28 листопада 2001 року №442 та зареєстрованого ОСОБА_2 БТІ 30 листопада 2001 року за реєстровим №755 в реєстровій книзі 9 «г» та ст.60 СК України, ст.368 ЦК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.