Справа №705/6558/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Годік Л.С.

при секретарі Мельник І.О.

з участю: адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Уманського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним. В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2, помер її батько ОСОБА_5. Після смерті батька відкрилася спадщина на будинок по АДРЕСА_1, який належав батькові на праві власності. При подачі заяви, до нотаріальної контори м. Умані, про прийняття спадщини, вона дізналася, що за два дні до смерті батько заповів будинок по АДРЕСА_1 їй та ОСОБА_4 в рівних частинах. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, ОСОБА_6. Крім того, їй стало відомо, що батько не сам підписував заповіт, а підписала заповіт ОСОБА_7, яка перебуває в родинних стосунках з ОСОБА_4. Батько, ОСОБА_5, був тяжко хворий, перебував на обліку в Черкаському обласному онкологічному диспансері. На час складання заповіту батько знаходився в тяжкому стані, був слабкий, навіть не міг сам тримати ручку, ОСОБА_4, до підписання заповіту, не допускала її до будинку, закривала батька в будинку, залишала одного, в той час, як він потребував допомоги, на її прохання не закривати батька в будинку і допустити її до батька, влаштовувала сварку. 21 червня 2013 року батько вже не міг спілкуватися, стан був тяжкий, коли прийшов лікар, то батько на запитання лікаря вже відповідати не міг і це підтверджується записом лікаря в медичній карті. Вважає, що в момент складання заповіту, її батько, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, просила визнати заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 недійсним. Показала, що являється єдиною рідною дочкою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Про хворобу батька їй стало відомо на початку червня 2013 року. Декілька разів вони з батьком зустрічалися в лікарні. Десь за тиждень до смерті батько був лежачим. Вона ставить під сумнів, що батько мав намір зробити заповіт, тим більше що заповіт був зроблений за день до смерті. ОСОБА_4 виставила на продаж будинок, оскільки коли вона прийшла до батька побачила людей, які цікавилися будинком, але коли вона запитала батька, чи не збирається він продавати будинок, він повідомив, що будинок продавати не збирається. Постійно коли вона приходила ОСОБА_4 була присутня, їх з батьком на одинці не залишала. ОСОБА_4 давала батькові якісь невідомі ліки. В будинок до батька вона мала змогу прийти з дозволу ОСОБА_4 20 червня 2013 року, вона телефонувала до ОСОБА_4 та питала, що потрібно купити для батька, відповідачка в цей день навіть дозволила їй лишитися на ніч. Батько 20.06.2013 року не міг розмовляти, навіть води напитися. Після смерті батька відповідачка пішла жити до дочки.

Представник позивача в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки посвідчення заповіту здійснено 20.06.2013р. від імені ОСОБА_5, але заповідач сам не підписував заповіт, його підписання здійснила ОСОБА_7, а відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Для посвідчення заповіту ОСОБА_4 була надана довідка нотаріусу про стан здоров'я батька ОСОБА_5, видана лікарем - онкологом ОСОБА_8 і дата видачі даної довідки зазначена 20.06.2013 року. Допитаний в якості свідка лікар ОСОБА_8 пояснив, що він дійсно видавав довідку про стан здоров'я ОСОБА_5 за його просьбою, ОСОБА_4, але коли ОСОБА_5 знаходився на лікуванні в Уманській міській лікарні. На довідці про стан здоров'я ОСОБА_5 від 20.06.2013 року стоїть штамп поліклінічного відділення Уманської міської лікарні, але номер довідки не зазначено і дата реєстрації відсутня, що є порушення інструкції з ведення діловодства. Також довідка про стан здоров'я, де зазначено, що ОСОБА_5 перебуває в ясній свідомості і при пам'яті видана ОСОБА_4 лікарем ОСОБА_8 без огляду ОСОБА_5. На час складання заповіту ОСОБА_5 знаходився в тяжкому стані, був ослаблений, навіть не міг тримати ручку. Крім того, ОСОБА_7 не могла підписувати заповіт так як являється заінтересованою особою зі сторони ОСОБА_4, оскільки її донька та син ОСОБА_7 перебували в цивільному шлюбі та мають спільну дитину. Крім того нотаріусом порушені вимоги закону щодо посвідчення заповіту іншою особою, так як повинно бути зазначено чому посвідчується заповіт іншою особою, а також нотаріус не перевірила чи не зацікавлена особа, яка підписує заповіт. Вважає, що в момент складання заповіту, ОСОБА_5 взагалі не приймав участі у складанні заповіту та не висловлював свого наміру щодо розпорядження майном, як зазначено в заповіті.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що із ОСОБА_5 проживала спільно 5 років. Після смерті матері ОСОБА_5 вони перейшли проживати в будинок по АДРЕСА_1, зробили там ремонт, поставили забор, обробляли город. Про хворобу вони із ОСОБА_5 дізналися 7 травня 2013 року. ОСОБА_5 доглядала тільки вона, давала ліки за призначенням лікаря. Коли ОСОБА_5 стало зовсім погано, не міг ходити, вона взяла відпустку та доглядала його. До останнього дня життя ОСОБА_5 все усвідомлював. Відносини між позивачкою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були не дуже добрі, оскільки ОСОБА_5 казав, що їй потрібна лише хата. До нотаріуса вона звернулася 20.06.2013 року близько 10 год. 00 хв.. Заповіт 20.06.2013 року складався два рази та давався для огляду та підписання ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_1, так як ОСОБА_5 ходити не міг: перший заповіт був на дочку ОСОБА_3 і на неї, але ОСОБА_5 відмовився від підписання первинного заповіту, сказав переписати заповіт та вказати, що заповідає майно у рівних долях кожній. Коли вдруге переробили заповіт, це було близько 14 год. 00хв., ОСОБА_5 перечитав його та даний заповіт підписала, на прохання ОСОБА_5, ОСОБА_7, яка не являється родичкою. ОСОБА_7 вона випадково зустріла в центрі міста та вона погодилася засвідчити заповіт, оскільки ОСОБА_5 був ослаблений та не міг підписати заповіт. Під час читання заповіту перший раз були присутні ОСОБА_5, нотаріус, вона та ОСОБА_7. На момент підписання заповіту вони зі ОСОБА_5 до лікаря психіатра не зверталися. Довідку від лікаря психіатра взяла 20.06.2013 року сама без ОСОБА_5 та занесла в нотаріальну контору близько 13 год. 00 хв.

Представник відповідача ОСОБА_1 позову не визнав. Вважає, що заповіт є дійсним і чинним складений відповідно до вимог закону. Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа та такий підпис посвідчується нотаріально, що і було зроблено приватним нотаріусом ОСОБА_6 під час складання та посвідчення спірного заповіту. Під час посвідчення заповіту нотаріус вчинила всі необхідні дії. Заповіт щодо своєї форми та змісту відповідає закону. ОСОБА_5 на час складання заповіту був в ясній свідомості та розумів значення своїх дій, що підтверджується його діями, а саме тим, що заповіт складався двічі та перший раз ОСОБА_5 сказав переробити заповіт. Наркотичних препаратів ОСОБА_5 не приймав так як в цьому не було потреби. Тому вважає, що позов щодо визнання заповіту не дійсним безпідставний та не підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він працює лікарем в Уманській міській лікарні. Точної дати коли ОСОБА_5 став на облік не пам'ятає. Він направляв його на обстеження до лікаря онколога, захворювання було в запущеному стані, оцінка психічного стану не входить до його компетенції. Скільки разів оглядав ОСОБА_5 не пам'ятає. Останній раз оглядав хворого вдома 21.06.2013 року в присутності його дочки ОСОБА_3, жінки в цей час вдома не було. До лікаря психіатра він ОСОБА_5 не направляв так як не було потреби.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що добре знав ОСОБА_5, інколи з ним та його дружиною випивали. Коли дізнався про хворобу ОСОБА_5 вирішив до нього зайти, це було за чотири дні до смерті, але коли прийшов, ніхто не відчинив. ОСОБА_5 не мав наміру продавати будинок та казав, що дружин може бути багато, а дитина одна, що хата буде дочці.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що коли дізналася, що ОСОБА_5 зовсім погано себе почуває, запропонувала ОСОБА_4 запросити батюшку. Батюшка прийшов 20.06.2013 року близько 07 год. 30 хв.. Проводилося причастіє в кімнаті, ОСОБА_5 лежав, був ослаблений, не міг ні хреститися, але був при розумі. Сповідь відбувалася дуже швидко, так як ОСОБА_4 казала, що запросила нотаріуса на 10 год. 00 хв. та поїде за нотаріусом на таксі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він знав ОСОБА_5 з 1987 року та спілкувався з ним так як він являється кумом. Коли ОСОБА_5 лежав в зв'язку з хворобою в лікарні, він його провідував. Останній раз провідував ОСОБА_5 в дома за два дні до смерті, їм з дружиною відкрила дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_3 Коли зайшли в кімнату ОСОБА_5 лежав, був практично без свідомості, на них не реагував, дивився наче крізь них. При спілкуванні з ОСОБА_5, ще до його хвороби, він казав, що будинок буде дочці.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що давно проживає АДРЕСА_2, поряд з будинком ОСОБА_5. ОСОБА_5 знає давно та знає що він любив випивати, навіть коли лікар заборонив йому вживати алкогольні напої. Коли ОСОБА_5 захворів ОСОБА_3 постійно його провідувала, допомагала. Вони з чоловіком його провідували в лікарні так як додому ОСОБА_4 не пускала. Останній раз приходили з чоловіком провідати ОСОБА_5 19.06.2013 року відкрила їм ОСОБА_3, в дома нікого більше не було. ОСОБА_5 лежав, ні на що, і ні на кого не реагував.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що працює приватним нотаріусом. Так, 20 червня 2013 року після 09 год.00 хв. до неї звернулася ОСОБА_4 з метою, щоб вона приїхала до дому для посвідчення заповіту так як її чоловік був хворий, не міг ходити. Коли вони їхали на таксі до будинку по вул. Матросова, 34 в машину сіла і ОСОБА_7, яка як пояснила ОСОБА_4 їхала провідати її чоловіка. Коли приїхали, ОСОБА_5 лежав, нею було встановлено особу, встановлено, що він розуміє значення своїх дій та надано йому зразок заповіту, складений на двох осіб. Під час бесіди в кімнаті були присутні тільки вона та ОСОБА_5. Перший раз заповідач вказав, що хоче щоб було дописано в заповіті «в рівних частинах кожній». Після чого вона повернулася в офіс переробила бланк заповіту, після чого разом із ОСОБА_4 вони повернулися до будинку. ОСОБА_5 повторно ознайомився з бланком заповіту та оскільки підписати не міг, попросив покликати ОСОБА_7, вона вийшла з кімнати та сказала ОСОБА_4, щоб покликала ОСОБА_7. ОСОБА_7 було усно роз'яснено про відповідальність за розголошення відомостей що зазначені в заповіті. Дієздатність заповідача була перевірена, що зафіксовано в заповіті. ОСОБА_4 також надала довідку, що підтверджує дієздатність заповідача. Після чого в нотаріальній конторі заповіт було посвідчено та передано ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що дуже давно знайома з ОСОБА_4, ОСОБА_5 знала близько 5 років. Вона часто заходила до ОСОБА_4 до дому. Про те, що ОСОБА_5 захворів дізналася в травні 2013 року. Догляд здійснювала ОСОБА_4, а саме: варила їсти, прала. Останній раз вона приходила 21.06.2013 року, ОСОБА_5 ще міг трохи говорити, до цього була десь за тиждень в той час ОСОБА_5 ще міг сам ходити. Хто доглядав ОСОБА_5 останній тиждень до смерті, коли він перестав сам не міг ходити та потребував догляду, вона сказати не може.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 знає відтоді, як він став проживати з ОСОБА_4, а ОСОБА_4 знає, так як працювали разом. Про хворобу ОСОБА_5 дізналася 5 травня 2013 року. 7 травня 2013 року вона привезла молоко, ОСОБА_4 сказала, що має прийти лікар. 21 червня 2013 року була останній раз дома у ОСОБА_5, там була ОСОБА_4 та ОСОБА_14. Алкоголем ОСОБА_5 не зловживав. Відносини з ОСОБА_4 були добрі. Вона кожного вівторка та п'ятницю носила їм молоко, тому знає що десь після 15.06.2013 року ОСОБА_5 стало погано, але він ще по трохи ходив.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем Уманської міської лікарні. Приблизно в кінці травня на початку червня ОСОБА_5 перебував на лікуванні в Уманській міській лікарні в зв'язку зі станом здоров'я. За ним доглядала ОСОБА_4. На прохання ОСОБА_5 ним було видано довідку ОСОБА_4 про його стан здоров'я. При видачі довідки на ВКК для видачі довідки про стан здоров'я не направлявся. На момент видачі довідки 18.06.2013 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні. Але, якщо в записі від 18.06.2013 року в медичній картці зазначено, що ОСОБА_5 направлявся на ВКК, то можливо, оскільки точно цього факту не пам'ятає, однак факт видачі довідки був у момент коли ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні. При лікуванні ОСОБА_5 ніяких лікарських наркотичних засобів ним не призначалося. Чи купувала ОСОБА_4 ліки для ОСОБА_5 самостійно сказати не може. Чи зловживав ОСОБА_5 алкогольними напоями сказати не може, ним помічено не було.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_4 вони знайомі. ОСОБА_5 вона знає близько 15 років. У родинних відносинах з ОСОБА_4, чи з ОСОБА_5 не перебувають. В день підписання заповіту, вона зранку йшла по місту та в центрі міста близько 10 год. 00 хв. зустріла випадково ОСОБА_4 та запитала її чи може провідати ОСОБА_5, ОСОБА_4 сказала, що можна провідати. По дорозі до дому ОСОБА_5, вони заїхали за якоюсь жінкою, як потім їй стало відомо, що це була нотаріус, яка поїхала з ними. Коли приїхали, то зайшли в кімнату, де лежав ОСОБА_5, вона поздоровалася з ним, після чого нотаріус попросила всіх вийти з кімнати, де лежав ОСОБА_5. Через деякий час вийшла нотаріус та вони разом з ОСОБА_4 кудись поїхали, оформити якісь документи, а вона залишилася з ОСОБА_5, готувала йому їсти та годувала його. Після того як ОСОБА_4 та нотаріус повернулися, нотаріус зайшла до кімнати ОСОБА_5 та через деякий час нотаріус покликала її. Коли вона зайшла до кімнати, це було близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 особисто в її присутності вказував на осіб, які повинні бути внесені до заповіту, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3, чітко зазначав їх дати народження, крім цього він особисто прочитав заповіт в голос та попросив її підписати заповіт, оскільки сам цього зробити не міг так як в нього тремтіли руки, на що вона погодилася та підписала. При підписанні нотаріус повідомила, про її обов'язок не розголошувати про підписання заповіту так як це є таємницею. Після того, як вона підписала заповіт, ОСОБА_5 знову прочитав заповіт та зазначив, що в заповіті необхідно зазначити про те, що майно він заповідає ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частинах та попросив заповіт переробити. Після чого нотаріус поїхала переробити документи, а коли повернулася з переробленим заповітом, знову покликали її та вона підписала заповіт. О котрій годині вона підписала заповіт вдруге сказати не може.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та її представника, свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно заповіту ОСОБА_5 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом він матиме право, заповідав своїй дочці ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в рівних частках кожній.

З представленого суду заповіту посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_6 20.06.2013 року за реєстром № 892 вбачається, що він на усне прохання заповідача записаний з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів та в зв'язку з тим, що за станом здоров'я заповідача ОСОБА_5, який не міг підписати заповіт власноручно, на його особисте прохання та в його присутності текс заповіту підписала ОСОБА_7. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено. Особу ОСОБА_7, яка підписала заповіт встановлено, її дієздатність перевірено. На спірному заповіті наявні підписи нотаріуса та ОСОБА_7 і зазначено, що заповіт повністю прочитаний уголос заповідачем до його підписання. У зв'язку з хворобою заповідача та за його бажанням і усним проханням, заповіт посвідчено на дому за адресою: м. Умань вул. Матросова, 34 о 14 год. 00 хв.

З показів свідків вбачається, що ОСОБА_5 не зважаючи на його важку хворобу (рак прямої кишки у термінальній стадії, з наявністю метастазів в печінку, ракової інтоксикації та кахексії) усвідомлював значення своїх дій і керував ними. Що підтверджується і діями ОСОБА_5 в день підписання та посвідчення заповіту, а саме той факт, що заповіт складався двічі та першого разу ОСОБА_5 вказав, що бажає щоб було дописано в заповіті, що «все своє майно заповідає дочці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожній».

Згідно довідки Уманської міської лікарні від 20.06.2013 року ОСОБА_5 знаходився на «Д» обліку в онкологічному кабінеті. Стан здоров'я хворого на час видачі довідки важкий, хворий перебував в ясній свідомості, наркотичних препаратів не приймав (а.с. 197).

Відповідно до висновку посмертної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 661 від 25.12.2014 року, у ОСОБА_5 на момент складання та підписання заповіту 20.06.2013 р. відмічалися прояви глибокої астенії у зв'язку із захворюванням на рак прямої кишки в термальній стадії, з наявністю метастазів, ракової інтоксикації та кахексії, без розладів свідомості, проявів депресії, продуктивних психопатологічних розладів, що при збереженні здатності до осмислення ситуації, активності і раціональності у здійсненні своїх намірів - свідчить про його здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними(а.с. 235-243).

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

В даному випадку вказані вимоги закону нотаріусом були дотриманні та як вбачається із тексту заповіту у зв'язку з хворобою ОСОБА_5 за його дорученням у його присутності текст заповіту підписано ОСОБА_7, особу ОСОБА_7, яка підписала заповіт встановлено та її дієздатність перевірена.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_7 не могла підписувати заповіт, оскільки являється заінтересованою особою зі сторони ОСОБА_4 так як вони перебувають у родинних стосунках, суд не може взяти до уваги так як дане твердження не підтверджене в судовому засіданні належними доказами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заповіт від 20.06.2013 року складено відповідно до волевиявлення заповідача ОСОБА_5 та посвідчено відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 207, 215, 1248, 1257 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику і справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 62, 212, 213 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.С. Годік