ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/827/15-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Шабас О.С.

при секретарі: Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції Харківської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

16.07.2015 року до Золочівського районного суду Харківської області звернулася ОСОБА_1 з відповідним позовом, в якому просить визнати за нею після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 18 липня 2014 року, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями № 17 по вул. Зеленій в с. Феськи Золочівського району Харківської області.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 18 липня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 володів житловим будинком № 17 по вул. Пролетарській в с. Феськи Золочівського району Харківської області, житловим будинком № 17 по вул.Зеленій в с. Феськи Золочівського району Харківської області. На час смерті свого чоловіка ОСОБА_1 проживала разом з ним у будинку № 17 по вул. Пролетарській в с. Феськи Золочівського району Харківської області. З метою оформлення спадкових прав 8 липня 2015 року позивач звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Державним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 57665272 та видано відповідний ОСОБА_5 із Спадкового реєстру № 40884526 від 08.07.2015 року. Проте державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обовязків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 у оформленні свідоцтва про право власності на будинок № 17 по вул. Зеленій в с. Феськи Золочівського району Харківської області в порядку спадкування за законом було відмовлено з огляду на відсутність державної реєстрації на нього. Про що державним нотаріусом було винесено відповідну постанову № 863/02-38 від 14.07.2015 року. Зазначений будинок 04.03.2015 року було проінвентаризовано. За результатами інвентаризації було виготовлено відповідний технічний паспорт. З огляду на вищевикладене позивач змушений звернутися до суду, оскільки її право власності не визнається.

У судове засідання позивач, представник позивача, відповідачі та представник третьої особи не зявилися. Представник позивача ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач ОСОБА_2 письмово повідомив суд, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач ОСОБА_3 письмово повідомив суд, що не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 17 по вул. Зеленій в с. Феськи Золочівського району Харківської області, просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи: реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 надала заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В ході первинної інвентаризації, проведеної КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району», встановлено, що житловий будинок «А-1» (1957 року забудови) житловою площею 52,9 кв.м, що розташований за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Феськи, вул. Зелена, 17, належить ОСОБА_4 в цілій частині на праві приватної власності згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою від 08.06.1994 року, реєстр № 1381 та числиться за даною особою згідно інформації, наданої Феськівською сільською радою від 03.03.2015 року № 02-30/71, запису в погосподарській книзі № 4 особовий рахунок № 0386-02. Право власності на вищевказаний житловий будинок в БТІ не реєструвалося. Інвентаризаційна вартість житлового будинку «А-1»; веранди «а»; ганка «а1» з господарськими будівлями та спорудами: сараями «Б», «В», погрібом «б», вбиральнею «Г», огорожею №1-2, вигрібною ямою № 3 та колонкою № 4 станом на 04.03.2015 року складає 56566 грн. (пятдесят шість тисяч пятсот шістдесят шість гривень) (а.с.16).

Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до положень закону «Про сільські Ради народних депутатів трудящих УРСР» від 02 липня 1968 року (ВВС УРСР,1968, №28 ст. 177) кожна сільська Рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської Ради. У заглавній частині особового рахунку записується прізвище, імя, по батькові голови родини, на імя якого відкрито особовий рахунок, та він є власником будинку. При цьому виникнення права власності не залежало від його державної реєстрації.

Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 володів житловим будинком № 17 з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Феськи, вул. Зелена, 17, на праві власності, що підтверджується записом у погосподарській книзі.

11 лютого 1956 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, дружина взяла прізвище чоловіка ОСОБА_4, про що Довжанською сільською радою Золочівського району Харківської області в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено запис № 7, свідоцтво про одруження серії І-ЯР № 477091 було видано 27 лютого 1956 року (а.с.7).

7 травня 1956 року у родині ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народився ОСОБА_3, про що Довжанською сільською радою Золочівського району Харківської області зроблено запис № 30 в книзі записів актів цивільного стану про народження, свідоцтво про народження було видано 25 травня 1956 року (а.с.13).

01 листопада 1960 року у цій же родині народився ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 69. Свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 412222 було повторно видане 08.07.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.10).

18 липня 2014 року у віці 84 роки помер ОСОБА_4, про що виконавчим комітетом Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 27, свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 503788 було повторно видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.14).

Згідно із довідкою, виданою 02.07.2015 року виконкомом Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області на момент смерті ОСОБА_4 та протягом шести місяців з дня його смерті разом з ним за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Феськи, вул. Пролетарська, 17, проживала і була зареєстрована дружина ОСОБА_1 (а.с.17).

08 липня 2015 року ОСОБА_1 подала до Золочівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, державним нотаріусом було здійснено реєстрацію спадкової справи № 57665272, внесено запис до Спадкового реєстру, що підтверджується Витягом № 40884526 про реєстрацію в спадковому реєстрі. (а.с.15).

13 липня 2015 року постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обовязків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 17 по вул. Зеленій в с. Феськи Золочівського району Харківської області з мотивів відсутності правовстановлюючих документів на будинок (а.с.18).

Статті 1216,1217, 1218 ЦК України встановлюють, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України перелічено коло осіб, що входять до першої черги спадкоємців, так право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із положеннями ч. 1. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У ч. 1 ст. 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В ч. 1 ст. 1272 ЦК України зазначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач, відповідно до положень ст.ст. 1268-1270 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Співвідповідачі не подали заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, згідно із положеннями ч. 1 ст. 1272 ЦК України є такими, що не прийняли спадщину.

За таких обставин суд, вважаючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, одночасно доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на будинок №17 з господарськими будівлями по вул. Зеленій Золочівського району Харківської області, яким за життя володів її чоловік ОСОБА_4, в цілій частині як до спадкоємця за законом першої черги, що прийняла спадщину, так як постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не прийняли спадщину. Проте у період, коли було побудовано будинок, існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю ОСОБА_4 не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст., ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №17 з господарськими будівлями по вул. Зеленій у с. Феськи Золочівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 18 липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Шабас О. С.,

.