Провадження № 2-во/760/154/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року у справі № 760/22754/14 (провадження №2-6911/14 ), -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року у справі № 760/22754/14 (провадження №2-6911/14) позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шаповаленко Анатолій Іванович, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 42 кв.м., житловою 21 кв.м.

ОСОБА_1звернулася до суду в порядку ст. 219 ЦПК України з заявою про виправлення описки.

Заява мотивована тим, що в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року у справі № 760/22754/14 (провадження№2-6911/14) помилково зазначено, що ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 42 кв.м., житловою 21 кв.м., а не загальною площею 49,8 кв.м., житловою 29,2 кв.м.

На підтвердження допущення судом помилки в зазначені площі заявником надано копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, який виготовлено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 22.08.2008 року.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши та оцінивши матеріалами справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Судом встановлено, що заявник при поданні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не було надано в якості доказу копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, який виготовлено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 22.08.2008 року, який було додано до заяви про виправлення описки.

А тому, судом при ухваленні рішення від 24.12.2015 року у справі № 760/22754/14 (провадження №2-6911/14) зазначений технічний паспорт не був досліджений як доказ у справі через його відсутність та не надання заявником, в зв'язку з чим при розгляді заяви про виправлення описки суд не може оцінювати новий доказ, що є можливою підставою для зміни рішення.

Суд відмічає, що рішення від 24.12.2015 року у справі № 760/22754/14 (провадження №2-6911/14) ухвалено на підставі поданих позивачкою доказів в яких зазначено, що ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 яку вона успадкувала становить саме загальну площу 42 кв.м., житлову 21 кв.м.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 219 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 24.12.2015 року у справі № 760/22754/14 (провадження №2-6911/14) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя