ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3950/14-ц
Провадження № 2/210/264/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - Чайкіной О.В.,
за участю секретаря - Куксенко О.В.,
за участю сторін: не з'явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Дзержинський районний відділ у м. Кривому Розі головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд-
Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, посилаються на те, що їм на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. В даній квартирі також зареєстровані діти позивачів: ОСОБА_5, ОСОБА_4. ОСОБА_4 в квартирі не проживає з 2012 року, за комунальні платежі не сплачує, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. У зв'язку з цим позивачі просять суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення.
Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду судового засідання повідомленні. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом виклику через оголошення у пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Представник третьої особи в судовому засіданні присутнім не був, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, причини неявки суд не відомі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с. 5).
Крім цього, за даною адресою зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 6).
Згідно Акту ОСОБА_4 не проживає за місцем реєстрації з червня 012 року ( а.с. 7).
Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним.
Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. При таких обставинах вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України; ст.405 ЦК України).
Наявність у Відповідача реєстрації місця проживання за адресою квартири Позивача суттєво обмежує можливість позивачів використовувати належну їм на праві власності квартиру на власний розсуд, що є порушенням права користування об'єктом права власності, гарантоване позивачам як власникам житлового приміщення, ч.1 ст.317 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиняти нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги Позивачів обґрунтованими та доведеними.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачам матеріальної шкоди.
При цьому, у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог, зокрема: про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачів підлягають понесені судові витрати в розмір 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 88, 224 - 227 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 71, 107 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (зі змінами), суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Дзержинський районний відділ у м. Кривому Розі головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений судовий збір в розмірі 121,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений судовий збір в розмірі 121,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: О. В. Чайкіна