Справа № 750/134/15-ц
Провадження № 2/750/685/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

при секретарі Тимошенко О. А.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом,-

третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в :

09.01.2015 року позивач звернулася з позовом до відповідача про усунення від права на спадкування за законом на спадщину, до якої входить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який знаходився в безпорадному стані, у зв'язку із чим потребував такої допомоги, а тому вона звернулась до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

Відповідно до копії спадкової справи № 4/2012, заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 подали позивач та відповідач (а.с. 60-69). ОСОБА_6 до дня смерті проживав у квартирі АДРЕСА_1 разом із позивачем та її сім'єю (а.с. 66).

Згідно із витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_6 на праві власності належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с. 17)

Причиною смерті ОСОБА_6 у довідці № 175 від 25.03.2012 року вказано ЦВХ, ГПМК, мозкова кома, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня (а.с. 15). Відповідно до виписки - епікризу № 1148, ОСОБА_6 проходив лікування в КЛПЗ "Чернігівська міська лікарня № 3" Чернігівської міської ради з 21.02.2012 року по 29.02.2012 року із діагнозом ІХС: дифузний кардіосклероз, симптоматична гіпертонія, СН ІІ ст. зі збереженою систолічною функцією лівого шлуночка, ЦВХ, атеросклероз судин головного мозку, артеріальна гіпертензія, ДЕП ІІІ ст., цукровий діабет вперше виявлений, декомпенсований стан (а.с. 14)

Так, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В судовому засідання встановлено , що через тяжку хворобу, що підтверджено довідками, показаннями свідків та визнано сторонами, перед смертю приблизно за пів року ОСОБА_6 знаходився в безпорадному стані, оскільки не міг фізично забезпечити умови свого життя.

Свідок ОСОБА_7, який є сином позивача, пояснив,що відповідач з'являвся лише для того, щоб грошей попросити у померлого, що з дідом не сидів, не надавав йому допомоги та не відвідував його у лікарні, зі слів дідуся, приходив не часто. З дідусем сиділа мати, він, сестра, а також сусідка. Свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою позивача, пояснила, що бачила відповідача, коли ОСОБА_6 був здоровий, позивачу допомагала постіль поміняти хворому, заходила дивилась на нього, коли той був в комі, також повідомила суду, що працювала в той час до 15 години. Фактично своїми поясненнями спростувала показання свідка ОСОБА_7 в частині, що вона сиділа з хворим.

Свідок ОСОБА_9 повідомила про те, що їй відомо було про домовленість сторін про те, що на квартиру відповідач не буде претендувати, оскільки йому залишився будинок в с. Новоселівка, також повідомила, що не бачила його у лікарні, коли ОСОБА_6 там перебував, повідомила суду про те, що працює у лікарні не кожного дня.

Свідок ОСОБА_10, який є двоюрідним братом сторін, пояснив, що у відповідача були хороші відносини з покійним батьком, він їздив до лікарні, відповідач та свідок забирали із лікарні ОСОБА_6 додому на транспортному засобі свідка. Також свідок повідомив, що був на похоронах ОСОБА_6, відповідач брав участь у організації поховання, просив декілька разів їздити з ним на його транспортному засобі по справах з приводу поховання батька. Свідок ОСОБА_11 працює у лікарні, де проходив лікування його батько, вона бачила відповідача, як він возив батька на процедури, провідував його. Свідок ОСОБА_12 повідомила про те, що у померлого були гарні відносини із сином, і позивач із сім'єю приїжджала до відповідача у гості. Свідок передавала гроші для купівлі ліків батьку сторін, свідок чула, як сама позивач на похоронах батька повідомила про участь відповідача та його дружини у догляді за батьком. Також свідок повідомила про те, що відповідач з дружиною їздили до батька у лікарню.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме від цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Отже суд приходить до висновку, що відповідач брав участь у догляді хворого батька, тобто надавав йому допомогу у догляді за ним та підтримку. Цей факт не спростовується показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки вони не весь час перебували біля хворого батька сторін, наявність усної домовленості між сторонами про відсутність претензій відповідача з приводу спадкового майна не має значення для розгляду даної справи. До свідчень ОСОБА_7 в частині того, що відповідач зі своїм батьком не сидів, не надавав йому допомоги та не відвідував його у лікарні, суд ставиться критично, оскільки свідок є заінтересованим у розгляді даної справи, так як він є сином позивача та проживає у спірній квартирі (а.с. 12), також його свідчення спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а також і обізнаністю відповідача в якій саме палаті знаходився батько на лікуванні, її місце розташування та місце розташування ліжка у палаті, де він знаходився. Позивачем було підтверджено той факт, що батько знаходився саме в тій палаті, яку описав відповідач. На підтвердження факту того, що позивач без допомоги та участі відповідача організовувала поховання батька, нею не надано належних доказів. Сама позивач підтвердила той факт, що батько допомагав матеріально відповідачу і був спроможний це робити. Судом не встановлено факт, що померлий потребував матеріальної допомоги саме від відповідача та не встановлено факту, що він просив про її надання.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.. 1224 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя