Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до філії товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» в Октябрському районі м. Полтави, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічний позов ОСОБА_5, діючого в інтересах недієздатного ОСОБА_4, до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», філії товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» в Октябрському районі м. Полтави про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 5 травня 2015 року,

встановила:

У грудні 2010 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 26 грудня

2006 року, укладеного між Банком та ОСОБА_4, останній отримав кредит у розмірі 3 297,80 грн на умовах визначених договором, з кінцевим терміном повернення 26 грудня 2007 року. Зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою у розмірі 200 грн, відповідно до укладеного договору поруки між Банком та філією товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус».

Неналежне виконання ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором призвело до утворення заборгованість, яка станом на

11 листопада 2010 року склала 32 334,66 грн. Просило стягнути з

ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 32 134,66 грн; стягнути з ОСОБА_4 та філії товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» солідарно 200 грн.

У січні 2011 року ОСОБА_5, діючи в інтересах недієздатного

ОСОБА_4, звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати недійсним кредитний договір від 26 грудня 2006 року, укладений між Банком та ОСОБА_4

Позов мотивував тим, що його син ОСОБА_4 з 1989 року страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноїчної та є інвалідом ІІ групи довічно, у зв'язку з чим фактично не розуміє характер і значення своїх дій, а рішенням суду від 24 березня 2010 року був визнаний недієздатним.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 4 квітня

2011 року позов Банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 32 134,16 грн. Стягнутои солідарно з філії товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» в Октябрському районі м. Полтава та ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість в розмірі 200 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Зустрічний позов залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 5 травня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Банку залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_5, діючого в інтересах недієздатного

ОСОБА_4, задоволено. Визнано недійсним кредитний договір від

26 грудня 2006 року, укладений між Банком та ОСОБА_4

У касаційній скарзі Банк просить скасувати рішення апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи Банку в задоволенні позову про стягнення заборгованості та задовольняючи зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним, на підставі ст. 225 ЦК України, за якої заявлено позов (а. с. 38-40), апеляційний суд на підставі наданих доказів прийшов до правильного висновку, що стан здоров'я ОСОБА_4 на момент укладення оспорюваного договору позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, рішення апеляційного суду Полтавської області від 5 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська