Справа № 286/3203/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Корноушенко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму боргу в розмірі 150000 грн. та 1500 сплаченого судового збору, мотивуючи тим, що 06.07.2015 року був укладений договір безвідсоткової позики, у відповідності до якого він передав ОСОБА_2 кошти в сумі 150000 грн., а відповідач зобов»язався повертати позику рівними частинами згідно графіку: до 20.07.2015 року - 50000 грн., до 03.08.2015 року - 50000 грн., до 23.08.2015 року - 50000 грн. На підтвердження укладення договору позики відповідач надав позивачу розписку, однак, відповідач не зробив жодної виплати згідно графіка.

Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає повністю.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родо¬вими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж ро¬ду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших ре¬чей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує пе¬редання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

06.07.2015 року позивач передав відповідачу 150000 тисяч гривень, які останній зобов"язувався повернути згідно графіку: до 20.07.2015 року - 50000 грн., до 03.08.2015 року - 50000 грн., до 23.08.2015 року - 50000 грн., про що свідчить договір позики укладений між сторонами та розписка надана ОСОБА_2. Факт отримання зазначених грошових коштів від позивача відповідачем не оспорюється, тому додаткового доведення не потребує.

На день розгляду справи в суді відповідач взяті на себе за договором позики зобов"язання не виконав. Будь - яких заперечень щодо суми стягнення відповідач також не надав.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 150000 грн.

Також, згідно із ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 1500 грн..

Керуючись ст. ст. 1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 179, 212 -215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) грошові кошти у розмірі 150000 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1500 грн..

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я. В. Кулініч