Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю позивачки - ОСОБА_2,

представника відповідачка - Стрижеус Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кузнецовського міського комунального підприємства на рішення Кузнецовського міського суду від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кузнецовського міського комунального підприємства про визнання незаконним та скасування наказу про переведення, поновлення на попередній посаді,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 27 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано незаконним та скасувано наказ (розпорядження) Кузнецовського міського комунального підприємства(далі КМКП) №143-к від 15 червня 2015 року про переведення ОСОБА_2 на 0,5 ставки медсестри. В задоволенні вимог про поновлення на попередній посаді відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду в частині визнання незаконним на скасування наказу на переведення, КМКП подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення підлягає скасування у зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував норми ч.3,4 ст. 32 КЗпП України та роз»яснеь п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (зі змінами). де зазначено, що відповідно до ч.3 ст. 32 КЗпП України зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою допускається у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Переведення на іншу роботу може бути визнано незаконним тільки в разі встановлення судом, що така зміна проведена не у зв»язку зі зміною в організації виробництва. 24 березня 2015 року КМКП намагалось ознайомити позивачку з наказом № 103 від 12.03.2015 року про наступне вивільнення, однак ознайомитись вона відмовилась. Даний факт позивачка підтвердила в судовому засіданні. У зв»язку з відмовою підписати наказ про майбутнє вивільнення ОСОБА_2 1 квітня 2015 року направлено лист № 659 про зміну умов праці з 16.06.2015 року та переведення її на 0,5 ставки. Повідомлення про отримання поштового відправлення отримано ОСОБА_2 02.04.2015 року. З наказом про переведення на 0,5 ставки позивачка ознайомлена, дала згоду продовжити роботу на посаді медсестри на 0,5 ставки.З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

___________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/953/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Малков В.В.

Провадження № 22-ц 787/2159/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування наказу №143-к від 15 червня 2015 року про переведення ОСОБА_2 на 0,5 ставки медсестри, суд першої інстанції виходив з того, що при видачі оспорюваного наказу відповідачем порушені норми трудового законодавства, оскільки позивачка не була належним чином попереджена за два місяці до переведення, як того вимагає ч.3 ст.32 КЗпП України.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, виходячи із слідуючого.

Судом встановлено: ОСОБА_2 працювала в автотранспортному управлінні Кузнецовського міського комунального підприємства на посаді медичної сестри 1 категорії з окладом 2265 грн.

У зв»язку з виробничою необхідність та з метою приведення автотранспортного підприємства КМКП до потреб статутної діяльності, відповідачем видано наказ №103 від 12 березня 2015 року відповідно до якого з 16 червня 2015 року скорочено чисельність працівників автотранспортного підприємства, в тому числі скорочено на 0,5 ставку медичної сестри.

Законність видачі такого наказу та затвердження нового штатного розпису позивачка не оспорює.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що 12 березня 2015 року всі особи, які підлягали скороченню, були ознайомлені з наказом № 103, в тому числі і позивачка, однак від підпису у відомості про ознайомлення відмовилась.

Актом, складеним комісією із чотирьох чоловік, зафіксована відмова позивачки від підпису у відомості про ознайомлення із наказом № 103.

Факт ознайомлення з наказом № 103 саме 12 березня 2015 року та факт відмови від підпису про ознайомлення ОСОБА_2 підтвердила в своїх поясненнях в судовому засіданні суду першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду. Також відповідачка визнала, що на підприємстві відбулась зміна в організації виробництва з 16 червня 2015 року.

За нормами ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції щодо допущення відповідачем порушень ч.3 ст. 32 КЗпП України, а саме: неповідомлення позивачки за два місяці про істотну зміну в умовах її праці, не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п. 6 ст. 36 цього Кодексу.

15 червня 2015 року ОСОБА_2 подано заяву директору КМКП, в якій вона висловила свою згоду продовжити роботу на посаді 0,5 ставки медичної сестри 1-ї категорії.

Відповідно до наказу № 143-к від 15.06.2015 року позивачка з 16 червня 2015 року переведена на посаду медичної сестри 1 категорії автотранспортного управління КМКП з п»ятиденним робочим тижнем, тривалість робочого дня 4 години.

В роз»ясненнях п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що відповідно до ч.3 ст. 32 КЗпП України зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою допускається у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Переведення на іншу роботу може бути визнано незаконним тільки в разі встановлення судом, що така зміна проведена не у зв»язку зі зміною в організації виробництва.

Враховуючи те, що переведення ОСОБА_2 на 0,5 ставки медсестри відбулося у зв»язку зі змінами в організації виробництва в автотранспортному управлінні Кузнецовського міського комунального підприємства, позивачка повідомлена про переведення за два місяці, колегія суддів приходить до висновку про відповідність оспорюваного наказу № 143-к від 15.06.2015 року вимогам ст.32 КЗпП України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не може залишатись чинним і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Кузнецовського міського комунального підприємства задовольнити.

Рішення Кузнецовського міського суду від 27 серпня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Кузнецовського міського комунального підприємства про визнання незаконним та скасування наказу про переведення, поновлення на попередній посаді відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Н.М.Ковальчук

Судді : підпис М.П.Григоренко

підпис Ю.М. Рожин

Згідно:суддя-доповідач Н.М.Ковальчук