Ухвала

іменем україни

30 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Висоцької В.С., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 квітня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 15 травня 2014 року з вини старшого погонича стада тварин ОСОБА_4, який, будучи учасником дорожнього руху, переганяв череду худоби по проїзній частині дороги, створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого однією із тварин було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1. Вартість відновлювальних робіт складає 18 643,25 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача йому було заподіяну моральну шкоду, яку оцінив у 10 000 грн. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду, позивач звернувся до суду.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від

10 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 16 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 18 643,25 грн матеріальної шкоди та 3 000 грн моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач

ОСОБА_4, який супроводжував та утримував тварину, не забезпечив безпеку майна від заподіяння шкоди, безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 15 травня 2014 року ОСОБА_4, будучи старшим погоничем стада тварин, що рухалося по проїзній частині дороги та учасником дорожнього руху, порушив п. 7.6 Правил дорожнього руху України, а саме не забезпечив рух череди великої рогатої худоби ближче до правого краю дороги, що призвело до пошкодження належного ОСОБА_3 автомобіля марки «КІА», державний номерний знак

НОМЕР_1.

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 25 червня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Постановою апеляційного суду Житомирської області від 31 липня 2014 року постанову Любарського районного суду Житомирської області від 25 червня 2014 року змінено. Звільнено ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оголошене усне зауваження, справу закрито.

Даною постановою встановлено, що ОСОБА_4 порушив п. 7.6 Правил дорожнього руху України, згідно яких переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобіля.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від

27 січня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 20 135,70 грн. Калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, і розмір матеріальних збитків, з технічної точки зору, заподіяних власнику ОСОБА_3, внаслідок дорожньої пригоди, яка мала місце 15 травня 2014 року, станом на день пошкодження складає 23 920,37 грн.

Правовідносини сторін урегульовані ст.1166 ЦК України, відповідно до норм якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року <nau://ukr92> шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Тобто відповідальність за заподіяну шкоду настає лише за наявності сукупності умов, що дії особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Покладаючи на ОСОБА_4 обов'язок по відшкодуванню ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням автомобіля, суди вважали доведеним прямий причинний зв'язок із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, однак не врахували, що постановою апеляційного суду Житомирської області від

31 липня 2014 року встановлено, що пошкодженню автомобіля потерпілого сприяли необережні дії іншої невстановленої особи, яка злякала худобу, що пошкодила автомобіль.

Викладені обставини підтвердили ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 у своїх пояснення у адміністративній справі (а. с. 69-70).

Крім того, відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Крім того, поза увагою суду залишилося те, що домашня тварина (корова) не підпадає під поняття джерела підвищеної небезпеки, а відсутність складу правопорушення у діях водія ОСОБА_3 з достовірністю не свідчить про наявність вини відповідача ОСОБА_4

Викладене свідчить, що при вирішенні спору судами неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано юридичної оцінки наданим сторонами доказам, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від

10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 квітня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:В.С. Висоцька

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана