Справа № 148/1866/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С.О.

при секретарі Грох Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині, справу за позовом ОСОБА_1 до Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, третьої особи - Тульчинської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, третьої особи - Тульчинської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що 18.07.1995 помер їй батько ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на усе його майно.

Спадщину після смерті батька вона прийняла, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.09.1996, посвідчене Тульчинською державною нотаріальною конторою (а.с.11).

Відповідно до Закону, спадкування це перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадщини входять усі майнові права. Так як вона прийняла спадщину після смерті батька, то до неї перейшли усі права майнового характеру, на які мав право її батько ОСОБА_2.

Знаючи, що її батько був членом колгоспу «Авангард» с. Сільниця і мав право на отримання земельної частки (паю), вона шукала сертифікат на імя батька. Не знайшовши, почала звертатися в різні інстанції про те, щоб їй надали відомості, коли батькові було видано сертифікат, який його номер та серія. Однак, в сільській раді їй сказали, що її батько не мав права на земельну ділянку.

В 2014 році вияснилося, що земельний сертифікат на імя її батька не було видано, тому вона вже нікуди і не зверталася. І тільки тепер, в серпні 2015 року, отримуючи деякі документи в відділенні Держгеокадастру у Тульчинському районі вона дізналася, що її батько був включений в списки членів КСП, які мали право на отримання частки (пай) на земельну ділянку.

Так як вона зверталася до місцевих органів, але їй було повідомлено, що її батько не мав права на земельну частку (пай), тому строк, протягом якого вона мала право звернутися з позовом до суду, нею пропущено з поважної причини.

На підставі заяви її батька ОСОБА_2 рішенням загальних зборів колгоспу «Авангард» с. Сільниця від 29.06.1991 його було прийнято в члени колгоспу «Авангард» с. Сільниця, який було реорганізовано в КСП «Авангард» с. Сільниця. Заяву про вихід із членства КСП її батько не подавав і рішення про виключення його із членів колгоспу чи членів КСП загальними зборами чи зборами уповноважених не виносилось.

В 1993 почалося роздержавлення і приватизація земель КСП «Авангард» с.Сільниці і 04.02.1994 загальними зборами членів КСП «Авангард було прийнято рішення про приватизацію землі і розпаювання колгоспної власності, була створена комісія по паюванню земель у колективну власність та затверджені списки членів КСП «Авангард».

Відповідно до технічної документації з паювання земель колективної власності КСП «Авангард» її батько ОСОБА_2 був включений в список членів КСП «Авангард», але з якихось невідомих причин був невідомо ким викреслений.

Розпорядженням Тульчинської районної державної адміністрації від 17.03.1997 №73-р було затверджено розрахунок вартості земельних часток (паїв) по КСП «Авангард» с. Сільниця. Мабуть, саме тоді, хтось, помиляючись, так як батько уже помер і не отримав сертифікат, викреслив його із списків. Але її батько право на земельну частку (пай) не втратив. Розмір земельної частки в умовних кадастрових гектарах склав 1,71.

На момент проведення розпаювання майна та земель колишнього колгоспу «Авангард» с. Сільниця її батько був членом колгоспу (а потім КСП) «Авангард» і мав право на земельну частку. Отримати сертифікат про право на земельну частку (пай) її батько уже не зміг, так як 18.07.1995 він помер.

За виділенням земельної частки паю, середній розмір якої становить 1,71 в умовних кадастрових гектарах, вона знову звернулася до Сільницької сільської ради, але видати їй земельний сертифікат вони не можуть. А так як батько мав право на земельну частку, але не отримав сертифікат на право на земельну частку, його майнове право, як спадкове право, переходить до неї в порядку спадкування. Інакше, як в судовому порядку захистити своє право вона не може, тому за захистом своїх прав вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Просить поновити їй строк для звернення з позовом до суду про визнання за нею права на отримання земельного паю в розмірі земельної частки 1,71 в умовних кадастрових гектарах, яка виділялася на момент розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Авангард» с. Сільниця для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Сільницської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, на яку мав право як спадкодавець її батько ОСОБА_2В, померлий 18.07.1995 та визнати за нею дане право.

Позивач в судове засідання не зявилася. В позовній заяві вказує, що просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа - представник Тульчинської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилися. Направив суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.07.1995 помер ОСОБА_2, який являвся батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №9 (а.с.8) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження №6 (а.с.10).

Спадщину після смерті батька позивач прийняла, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.1996, посвідчене Тульчинською державною нотаріальною конторою.

Позивачу було відомо, що батько був членом колгоспу «Авангард» с. Сільниця і мав право на отримання земельної частки (паю), але сертифікату на земельну частку вона не знайшла.

В 2014 році позивач дізналася, що земельний сертифікат на імя її батька не було видано.

В серпні 2015 року в відділенні Держгеокадастру у Тульчинському районі ОСОБА_1 дізналася, що її батько був включений в списки членів КСП, які мали право на отримання частки (пай) на земельну ділянку, тому за виділенням земельної частки паю, середній розмір якої становить 1,71 в умовних кадастрових гектарах, вона знову звернулася до Сільницької сільської ради, але видати їй земельний сертифікат вони не можуть.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_2 рішенням загальних зборів колгоспу «Авангард» с. Сільниця від 29.06.1991 його було прийнято в члени колгоспу «Авангард» с. Сільниця, який було реорганізовано в КСП «Авангард» с. Сільниця. Заяву про вихід із членства КСП ОСОБА_2 не подавав і рішення про виключення його із членів колгоспу чи членів КСП загальними зборами чи зборами уповноважених не виносилось, що підтверджується архівними довідками №73 від 20.07.2015 та №79 від 12.08.2015, виданими Тульчинською районною державною адміністрацією Архівним сектором (а.с.12,13).

Згідно довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Тульчинському районі (а.с.14) середній розмір земельної частки (паю) КСП «Авангард» с.Сільниця становить 1,71 умовних кадастрових гектарів. Роздержавлення і приватизація земель КСП «Авангард» с.Сільниці проводилося у 1993 році. Відповідно до технічної документації по роздержавленню і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» с.Сільниця, яка була оглянута в судовому засіданні ОСОБА_2 станом на 15.03.1993 року був включений в список членів КСП «Авангард», які мають право і бажають використовувати земельну частку у колективній власності.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю».

Оскільки ОСОБА_2 на час отримання КСП «Авнгард» с. Сільниця Тульчинського району Вінницької області державного акту на право постійного користування землею 18.03.1994 та складання списків осіб, які мають право на земельну частку ( пай) був членом колгоспу «Авангард» с. Сільниця Тульчинського району Вінницької області, то він мав право на земельну частку ( пай).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельні частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 №5245-УІ, який набрав чинності 01.01.2013 внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України в частині повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. Зокрема, п.4 ст.122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав п.а ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п. 24 зазначає, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК) . Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Судом було безспірно встановлено, що право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Авангард» с.Сільниця було порушено. Суд, виходячи з норм земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п.б) ч.1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за нею права на земельну частку ( пай) в землях Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю), із вказаних земель колективної власності, або земель запасу чи резервного фонду на території Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

Позов базується на законі, є обґрунтованим, тому його слід задоволити та поновити строк звернення до суду .

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 59, 60, ч.4 174, 197, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 5, 152 ч. 3 п. а) ЗК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995, ст.ст.22,23 Земельного кодексу Українив редакції від 13.03.1992, ст.ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд,-

В И Р ІШ И В :

Позов ОСОБА_1 до Сільницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, третьої особи - Тульчинської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення з позовом до суду про визнання за нею права на отримання земельного паю в розмірі земельної частки 1,71 в умовних кадастрових гектарах, яка виділялася на момент розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Авангард» с. Сільниця.

Визнати за ОСОБА_1 право на одержання земельного паю в розмірі земельної частки 1,71 в умовних кадастрових гектарах, яка виділялася на момент розпаювання колективного сільськогосподарського підприємства - КСП «Авангард» села Сільниця для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Сільницської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, на яку мав право як спадкодавець ОСОБА_2, померлий 18.07.1995.

На рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: