Cправа № 621/1221/15-ц
Провадження № 2/621/710/15
РІШЕННЯ

іменем України

21.10.2015 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Нестерцової Н.В.,

секретаря Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві справу за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області, 3-ті особи: ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_2 про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області, в якому просить зняти арешт з транспортного засобу Renault-9, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Ухвалами суду від 26.06.2015 року та від 23.07.2015 року до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, залучено: ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_2.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що в жовтні 2014 року ним було придбано автомобіль Renault-9, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу.

Під час укладення угоди йому стало відомо, що даний транспортний засіб був придбаний за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 у ОСОБА_4, яка є сестрою власниці ОСОБА_2 в травні 2013 року.

Так як автомобіль потребував ремонту, йому не вдалось в десятиденний термін внести зміни до реєстраційних документів. На проведення ремонтних робіт він витратив деякий час.

14.04.2015 року у м.Харків був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили про необхідність вилучення у нього транспортного засобу, оскільки він знаходиться в арешті, який накладено ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області. Було оформлено ОСОБА_5 тимчасового затримання транспортного засобу.

Позивач зазначив, що автомобіль є його власністю, тимчасове затримання транспортного засобу було здійснено з порушенням встановленого порядку, тому є незаконним, протиправним та порушує його права.

У судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 наполягали на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Предствник позивача ОСОБА_6 пояснив, що відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_7 автомобіль Renault-9, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Право на даний автомобіль ОСОБА_7 підтверджується розпискою, відповідно до якої він передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі еквівалентній 1000 доларів США за придбаний ним автомобіль. Тимчасове затримання транспортного засобу працівниками ДАІ було здійснено з порушенням порядку.

На даний час ОСОБА_1 позбавлений можливості, як власник автомобілю, реалізувати свої права щодо володіння своєю власністю.

Представник відповідача ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області ОСОБА_5 позов не визнав та пояснив, що постановою від 09.12.2013 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 у звязку з виконанням рішення суду про стягнення з неї боргу на користь ПАТ «Акцент-Банк» у сумі 277 582,45 грн. В подальшому, у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник 3-ї особи ПАТ «Акцент-Банк» по довіреності ОСОБА_8 вказав, що підстав для задоволенні позову не має, оскільки на автомобіль накладено арешт у звязку з виконанням рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості. В подальшому, у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність.

3-тя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Шевчука А.І. від 09.12.2013 року у звязку з виконанням виконавчого документа №621/1138/13-ц, виданого Зміївським районним судом Харківської області 10.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» боргу у розмірі 277582,45 грн. накладено арешт на транспортний засіб Renault-9, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_2 в межах суми боргу. (а.с.19)

Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області Шевчука А.І. від 09.12.2013 року у звязку з виконанням вищезазначеного виконавчого документа було оголошено розшук майна боржника ОСОБА_2: транспортного засобу Renault-9, номерний знак НОМЕР_1. (а.с.20)

На підставі вказаної постанови, 14.04.2015 року автомобіль Renault-9, номерний знак НОМЕР_1, ст.ІДПС взводу з ОСП №3 ст.лейтенантом міліції ОСОБА_9 було тимчасово затримано та доставлено на спеціальний майданчик (м.Харків, вул.Л.Товстого), про складено ОСОБА_5. (а.с.5)

Згідно ч. ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач, на підтвердження свого права власності, надав договір купівлі-продажу від 31.10.2014 року, відповідно до якого, продавець ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_2, продав ОСОБА_1 автомобіль Renault-9, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. (а.с.8)

Відповідно до розписки від 04.05.2013 року, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_7 грошову суму, еквівалентну 1000 доларів США за продаж нею автомобілю Renault-9, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. (а.с.9)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що власник ОСОБА_2 видала йому довіреність на управління та розпорядження спірним автомобілем, в подальшому, він уклав договір купівлі-продажу автомобілю з ОСОБА_1 Тобто, фактично відбувся перехід права власності.

У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст.386,387 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч.3 ст.208 ЦК України правочини, що укладаються між фізичними особами на суму, що є більше 20 неоподатковуваних мінімумів, повинні бути укладені в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У відповідності до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», яка також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Розписка про отримання ОСОБА_4 грошових коштів за продаж автомобілю ОСОБА_7 та договір, укладений між позивачем та ОСОБА_7, який в порушення норм Закону не був нотаріально посвідчений, а автомобіль не було знято з реєстраційного обліку в органах ДАІ, не підтверджують перехід права власності до ОСОБА_1 на нього.

Позивач не довів факту того, що він є володільцем транспортного засобу на законних підставах.

Матеріали справи свідчать про те, що автомобіль Renault-9, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2, яка є боржником у виконавчому провадженні №40144969. Арешт автомобіля ОСОБА_2 накладено відповідно до закону.

За обставинами справи відбувалася передача від ОСОБА_4 ОСОБА_7 і від ОСОБА_7 позивачеві вже заарештованого автомобіля.

Надані позивачем накладні та товарні чеки про придбання запасних частин для автомобілю (а.с.6,7) не приймаються судом, оскільки вони не можуть бути доказами на підтвердження права власності ОСОБА_1 на транспортний засіб.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.208,220, 317, 321, 386, 387 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області, 3-ті особи: ПАТ «Акцент Банк», ОСОБА_2 про зняття арешту - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: