Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/649/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Каряка Д.О.
Провадження № 22-ц/778/5324/15 Суддя-доповідач: Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Приморського районного суду Запорізької області від 19 червня 2015 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Приморського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5

В позові зазначало, що 20.05.2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № ZPP0GK від 20.05.2008 року. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 36458,59 Доларів США на термін до 20.05.2023 p., а ОСОБА_3 зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У порушення умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 10.03.2015 рік ОСОБА_3 має заборгованість - 67867,46 Доларів США, що за курсом 21,73 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.03.2015 року складає 1 474 759,92 грн., яка складається з наступного: - 21317.24 Доларів США - заборгованість за кредитом; -2,84 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 43304,64 Доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 11,50 Доларів США - штраф (фіксована частина); - 323 1,24 Доларів США - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини, просило суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № ZPP0GK від 20.05.2008 року в розмірі 1474759 грн. 92 коп. та суму судових витрату розмірі 3 654 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 19 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № ZPP0GK від 20.05.2008 року в розмірі 1474759 грн. 92 коп. та суму судових витрату розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника, представнику банку ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

20.05.2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № ZPP0GK від 20.05.2008 року.

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 36458,59 доларів США на термін до 20.05.2023 p., а ОСОБА_3 зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 10.03.2015 рік ОСОБА_3 має заборгованість - 67867,46 Доларів США, що за курсом 21,73 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.03.2015 року складає 1 474 759,92 грн., яка складається з наступного: - 21317.24 доларів США - заборгованість за кредитом; 2,84 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 43304,64 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,50 доларів США - штраф (фіксована частина); 3231,24 доларів США - штраф (процентна складова).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Зокрема, судом вірно врегульовано спірні правовідносини застосуванням ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1054 ЦК України, за якими зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути за сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Установивши порушення наведених норм матеріального права та умов кредитного договору з боку відповідача, суд першої інстанції задовольнив позов банку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності права банку на позовні вимоги щодо дострокового стягнення коштів на виконання зобов'язань за кредитним договором, за яким строк виконання встановлено 20 травня 2023року, спростовані під час апеляційного розгляду справи.

Умовами вищевказаного кредитного договору передбачено право банку достроково стягнути кредит при порушенні позичальником умов даного договору, що зазначено у п.п.2.2.10, 2.3.3., 2.3.7.,8.1. та спростовує наведені доводи апелянта.

Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст. 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню, у тому числі щодо права банку на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та обов'язку позичальника достроково погасити заборгованість за цим договором у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо великої суми стягнутої пені, відсутності її розрахунку, спростовуються матеріалами справи, в яких міститься детальний помісячний розрахунок усіх складових заборгованості відповідача за кредитним договором, у тому числі і пені.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В силу встановлених ст.ст.10,11 ЦПК України принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства саме сторона має доводити наявність обставин для зменшення розміру пені, проте апелянт не зазначає у доводах таких обставин, посилаючись лише на незгоду зі стягнутою сумою.

Доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом терміну прострочення зобов'язання, що не дає змоги визначити, чи є зобов'язання простроченим спростовуються матеріалами справи.

Згідно додаткової угоди №1 до кредитного договору № ZPP0GK від 20.05.2008р. вся заборгованість за кредитом, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), рахується простроченою (п.1.5.2.)

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, а саме відсутності згоди позивача на заочний розгляд справи, не мають свого підтвердження, оскільки 19 червня 2015р. до суду першої інстанції надійшла заява представника банку, що він не заперечує проти заочного розгляду справи т ухвалення заочного рішення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановлення нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду Запорізької області від 19 червня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: