Справа № 297/2031/15-ц
30 вересня 2015 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АРДО-ГМБ» про визнання права власності на нерухоме майно набутого в процесі реалізації права на майновий пай,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме тепличний комбінат, який розташований у м. Берегове по АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право на майновий пай, рішення (протоколу) власників майнових паїв СТОВ «АРДО-ГМБ» та акту приймання, передавання майна, позивач набув право на майновий пай щодо вищевказаного нерухомого майна, однак ОСОБА_1 позбавлений можливості повною мірою реалізувати власне право на майновий пай, оскільки рішенням Реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції від 31.07.2015 р. позивачу відмовлено у реєстрації права власності на вказане майно, у зв'язку із втратою чинності Наказу Мінагрополітики України №62 від 14.03.2001р. «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств». Враховуючи неможливість врегулювати спір в позасудовому порядку позивач звернувся до суду.
В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, відповідно до поданої через канцелярію суду заяви, позивач вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами.
Представник Реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання.
Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «АРДО-ГМБ», в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1.
Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із вимог закону або не встановлено рішенням суду. Власник майна вправі пред'явити позов про визнання його права власності у разі невизнання чи оспорювання цього права іншими особами, чи втрати власником правовстановлюючого документу - ст.392 цього ж Кодексу.
Право власності членів сільськогосподарського підприємства на власний пай натурою, грішми або у інший за погодженням сторін формі гарантоване приписами ч.3 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».
Згідно із ч.1 та ч.2 ст.7 Закону об'єктами права колективної власності сільськогосподарського товариства можуть бути земля, основні та оборотні фонди підприємства, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно придбане на законних підставах.
На підставі наявних в матеріалах справи доказів, зокрема довідки СТзОВ «АРДО-ГМБ» судом встановлено, що спірне майно відповідно до відомостей бухгалтерського обліку вказаного сільськогосподарського підприємства віднесено до його основних фондів. Таким чином, майно, що є предметом позовних вимог узгоджується із визначенням ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та на підставі ст.9 цього ж Закону може бути передане члену сільськогосподарського підприємства натурою.
Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі формування аграрного сектору економіки» від 29 січня 2001 року за №62/2001 передбачено обов'язок органів виконавчої влади забезпечити неухильне дотримання прав та інтересів селян, колишніх членів сільськогосподарських підприємств у процесі реалізації прав на майновий пай.
Постановою КМ України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» за №177 від 28.02.2001р. встановлено, що право на майновий пай посвідчується відповідним свідоцтвом, факт видачі свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради (п.14).
Судом встановлено, що право позивача на майновий пай засвідчується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2, який виданий Яношівською сільською радою та посвідчений гербовою печаткою, що відповідає наведеним нормативним положенням.
На підставі наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту виготовленого уповноваженим бюро технічної інвентаризації суд встановив, що спірне майно не є самочинним будівництвом.
Рішенням власників майнових паїв СТзОВ «АРДО-ГМБ» від 27 лютого 2014 року тепличний комбінат за адресою: АДРЕСА_1 виділений позивачу у справі в рахунок майнового паю, за актом приймання передачі майна від 27 лютого 2014 року вказане майно передане ОСОБА_1.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» сільськогосподарське підприємство самостійно володіє, користується та розпоряджається належними йому об'єктами власності, право колективної власності здійснюють загальні збори підприємства, належне підприємству майно може бути передане громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених представників.

Зважаючи на вказані законодавчі положення, враховуючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, зокрема наявне у позивача право на майновий пай, рішення уповноваженого органу сільськогосподарського підприємства про виділення майна у рахунок майнового паю та фактичну передачу майна, яке є предметом цього спору, суд констатує, що заявлене право ОСОБА_1 на майновий пай підлягає судовому захисту і викладені у рішенні реєстраційної служби мотиви невизнання такого права, не можуть вважатись належною правовою підставою для обмежень у реалізації цього права позивачем у справі.

За цих обставин, позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно набуте у процесі реалізації права на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 174 ч.4, 197 ч. 2, 212-215, 224-226, 232 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п.14 Постанови КМ України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) право власності на тепличний комбінат (3 будівлі та 1 теплиця) загальною площею 1089,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Берегівським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ільтьо І. І.