УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Шостої Харківської державної нотаріальної контори про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/3 частині спірної квартири за кожною, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину спірної квартири у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, її матері - ОСОБА_4 та брату ОСОБА_2 28 квітня 2010 року ОСОБА_4 було складено нотаріально посвідчений заповіт, відповідно до якого вона заповіла все майно, що належатиме їй на момент смерті та на що вона матиме право за законом ОСОБА_3 Після смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3 у передбачений законом строк звернулась до Шостої Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак 25 вересня 2013 року вона отримала постанову державного нотаріуса про відмову у видачі їй такого свідоцтва, так як у спірній квартирі на момент смерті заповідача також був зареєстрований ОСОБА_2 і нотаріус не має змоги встановити, чи працездатний останній за станом здоров'я та чи має він право на обов'язкову частку у майні, при цьому ОСОБА_2 на виклики Шостої ДНК не з'являвся.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Припинено право спільної сумісної власності між співвласниками квартири АДРЕСА_2. Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину спірної квартири за кожним. Визнано за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, власником якої була ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а всього на 2/3 частини спірної квартири.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2014 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності та визнання за ОСОБА_3, ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 за кожним, визнання за ОСОБА_3 права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4, і ухвалено в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги залишено без задоволення. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції, а провадження у справі закрити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 щодо визнання за нею права власності на частину спірної у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, так як недійсність чи нікчемність заповіту не встановлено та не доведено.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Шостої Харківської державної нотаріальної контори про визнання права власності.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук