Справа № 462/4996/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 21.01.2013 року, і від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 16.07.2015 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення ним навчання 30.06.2017 року, посилаючись на те, що син навчається на денному відділенні Технологічного коледжу державного ВНЗ «Національний лісотехнічний університет України» на державній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, однак зменшила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення ним навчання. Просить позов, з врахуванням уточнених вимог, задовольнити.

Відповідач позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, визнав повністю, зазначивши, що має фінансову можливість і не заперечує сплачувати щомісячно 600 грн. на утримання повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням.

Третя особа син сторін ОСОБА_3 позовні вимоги матері підтримав і просить такі задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін і третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 21.01.2013 року (а.с.4). Син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2а), зареєстрований та проживає разом з матірю по вул.Олесницького, 23 у м.Львові, та, після досягнення повноліття, продовжує навчатися на стаціонарній формі навчання в Технологічному коледжі державного ВНЗ «Національний лісотехнічний університет України», є студентом ІІІ курсу, навчання в якому закінчує 30.06.2017 року (а.с.2), у звязку з чим потребує матеріальної допомоги.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 не працює, отримує незначну пенсію в розмірі 949 грн. Відповідач має певний дохід і погоджується сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання в заявленому позивачем, з врахуванням уточнених вимог, розмірі 600 грн. щомісячно.

Таким чином, ОСОБА_3 має право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення ним 23 років, такий обов'язок поширюється на обох батьків, а в судовому засіданні встановлено, що батько може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивномута безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, те що позивач не працює, отримує незначну пенсію, а відповідач є працездатним та має мінливий дохід, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 16.07.2015 року до завершення сином навчання 30.06.2017 року, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам повнолітнього, у звязку з його навчанням, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого на ІНФОРМАЦІЯ_3 і проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2015 року до завершення сином навчання 30 червня 2017 року.

Стягнути із ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.