Справа № 202/2579/15-ц
Провадження №2/0202/2627/2015
05 листопада 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Чумак В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Крім нього, в квартирі зареєстрований попередній власник квартири, який фактично не проживає з позивачем та не оплачує комунальні послуги. Наголошує, що житлово-комунальні послуги сплачуються тільки ним, відповідач до житла не зявляється, фінансово не допомагає, що змушує його нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.
Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просив ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку передбаченому законодавством, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в звязку з чим суд, враховуючи заяву позивачів, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Крім ОСОБА_1 в даній квартирі, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 548 від 03.03.2015 року, виданою комунальним підприємством «Житлово експлуатаційне підприємство № 50» Дніпропетровської міської ради.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 не проживає та ніколи не проживав.
Судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 без поважних причин понад один рік.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Порядок зняття з реєстраційного обліку визначений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентними органами на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.
Таким чином, порядок зняття з реєстрації визначений законом та підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 294 ЦПК України, ст.ст.150 ЖК України, 379, 382, 383, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 44 в будинку № 43 по вулиці Березинська у м. Дніпропетровську.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Бєсєда