У Х В А Л А

16 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Охрімчук Л.І.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту - проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого та рухомого майна спільним сумісним майном, визнання права власності на спільне сумісне майно та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на спільне сумісне майно,

встановила:

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2014 року, позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Встановлено юридичний факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у період з 1 січня 2004 року до 19 вересня 2012 року.

Визнано спільним сумісним майном ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нерухоме та рухоме майно, а саме : будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: добудови, ремонту, заміни будівельних конструкцій, облаштування огорожі, відмостки двору, облаштування будинку комунікаціями (газовим опаленням, підведенням води), облаштування ванної кімнати, санвузлу, кухні, вартість яких складає 208 412 грн;

- земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану в АДРЕСА_2, зареєстрованої за реєстровим НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу від 7 жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_4, вартість якої складає 46 750 грн;

- автомобіль марки «Тойота «Королла», державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, вартість якого складає 116 378 грн.;

- рухоме майно, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1, а саме: спальний гарнітур, два телевізори «Самсунг», комп'ютер, 8 стільців, газова плита «Кайзер», витяжка «Кайзер», два підвісні світильники, шафа-купе чотирьох дверна довжиною 237 см., шафа-купе двох дверна довжиною 120 см, м'який куточок «Герд», м'який куточок «Лорд». пилосос «Самсунг», двокамерний холодильник «Самсунг», пральна машина «Індезіт», п'ять тумбочок, чотири дзеркала , акваріум на 10 л.; з дитячої кімнати : шафа, комп'ютерний стіл, двоспальне ліжко, стілець, вартість якого складає 26 279 грн.

Визнано право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по Ѕ частині за кожним на наступне майно : будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, а саме: добудови, ремонту, заміни будівельних конструкцій, облаштування огорожі, відмостки двору, облаштування будинку комунікаціями (газовим опаленням, підведенням води), облаштування ванної кімнати, санвузлу, кухні, вартість яких складає 208 412 грн;

- земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану в АДРЕСА_2, зареєстрованої за реєстровим НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу від 7 жовтня 2012 року на ім'я ОСОБА_4,вартість якої складає 46 750 грн;

- автомобіль марки Тойота «Корола», державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, вартість якого складає 116 378 грн;

- рухоме майно, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1, а саме : спальний гарнітур, два телевізори «Самсунг», комп'ютер, 8 стільців, газова плита «Кайзер», витяжка «Кайзер», два підвісні світильники, шафа-купе чотирьох дверна довжиною 237 см, шафа-купе двох дверна довжиною 120 см, м'який куточок «Герд», м'який куточок «Лорд», пилосос «Самсунг», двокамерний холодильник «Самсунг», пральна машина «Індезіт», п'ять тумбочок, чотири дзеркала, акваріум на 10 л; з дитячої кімнати : шафа, комп'ютерний стіл, двоспальне ліжко, стілець, вартість якого складає 26 279 грн.

Проведено поділ спільного сумісного майна подружжя у вигляді:

- будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, а саме : добудови, ремонту, заміни будівельних конструкцій, облаштування огорожі, відмостки двору, облаштування будинку комунікаціями (газовим опаленням, підведенням води), облаштування ванної кімнати, санвузлу, кухні, вартість яких складає 208 412 грн;

- автомобіль марки Тойота «Корола», державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, вартість якого складає 116 378 грн;

- рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1, а саме : спальний гарнітур, два телевізори «Самсунг», комп'ютер, 8 стільців, газова плита «Кайзер», витяжка «Кайзер», два підвісні світильники, шафа-купе чотирьох дверна довжиною 237 см, шафа-купе двох дверна довжиною 120 см, м'який куточок «Герд», м'який куточок «Лорд», пилосос «Самсунг», двокамерний холодильник «Самсунг», пральна машина «Індезіт», п'ять тумбочок, чотири дзеркала, акваріум на 10 л; з дитячої кімнати : шафа, комп'ютерний стіл, двоспальне ліжко, стілець, вартість якого складає 26 279 грн., на загальну суму 397 819 грн - на компенсаційній основі шляхом визнання права власності на все майно за ОСОБА_4 та стягнення з нього на користь ОСОБА_5 грошової компенсації замість її частки у праві спільної власності в сумі 198 909 грн 5 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2014 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позові ОСОБА_5 відмовити, а зустрічний позов - задовольнити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 3, 71, 74 СК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанції, виходив із того, що згідно до належних доказів, зокрема і до довідки ЖЕК № 134, копій паспортів сторін вбачається місце реєстрації подружжя з 14 жовтня 2004 року до 26 вересня 2012 року за адресою АДРЕСА_3, а відповідно позовні вимоги ОСОБА_5 зараховує вимогу і зустрічного позову ОСОБА_4 про встановлення такого ж факту в період з 14 жовтня 2004 року до 1 листопада 2010 року, та виключає необхідність його задоволення. Відповідно майно набуте в зазначений період визнано за сторонами по Ѕ частині за кожнім, а у зв'язку з тим, що вказане майно є неподільним, зареєстроване на ім'я ОСОБА_4 та перебуває у його володінні, провести поділ майна сторін на компенсаційній основі шляхом визнання права власності на вказане майно за ОСОБА_4 та стягнути на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної власності в сумі 198 909, 5 грн. А підстав у задоволенні зустрічного позову щодо визнання квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 спільним сумісним майном з рівними частками у зв'язку з проведеним в ній ремонтних робіт, немає, оскільки позов не доведений ОСОБА_4 належними та допустимими доказами.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що відповідно до положень частини першої статті 71 СК України, майно що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що судом не було враховано набрання чинності СК України лише з 1 січня 2004 року і зворотної сили не має, а нормами КпШС України не передбачалося встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які сумісно проживають.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що судом першої інстанції не було встановлено наявності ведення спільного бюджету, спільних витрат на придбання квартири, не з'ясовано, чим підтверджуються ці обставини, які необхідно встановити для застосування статті 74 СК України.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд обґрунтовано доповнив резолютивну частину свого рішення від 23 грудня 2014 року вказівкою про виключення із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції від 4 листопада 2014 року посилання на те, що кошти отримані ОСОБА_2 в борг у ОСОБА_3 використовувались в інтересах сім'ї, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року такі посилання вже були виключені при розгляді справи про стягнення боргу за договором позики.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що судом першої інстанції частину майна згідно з переліком і яка є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя поділено всупереч статті 71 СК України, а поліпшення на території земельної ділянки АДРЕСА_2 зроблені після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, що встановлені частиною другою статті 3 СК України виключення, згідно з якими подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Зарудинецької ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту - проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого та рухомого майна спільним сумісним майном, визнання права власності на спільне сумісне майно та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на спільне сумісне майно за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко