Справа № 505/3478/15-ц
Провадження № 2/505/1636/15р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: г о л о в у ю ч о г о судді Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Котовської райдержадміністрації Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 27 травня 2012 року померла його матір, ОСОБА_3 в с. Суклея, район Слобозія, Республіка Молдова, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії DC - ІУ № 1081074. Спадкодавець поїхала в гості до родичів і там померла.

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,7541 га на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІV-ОД № 002364, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 13 січня 2004 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 16 грудня 2003 року № 505/03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3 № 00263.

Він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця.

Згідно вимог ст. ст. 1269,1270 ЦК України в встановлений законом строк звернувся до Котовської районної нотаріальної контори Одеської області з заявою від 22.10.2012 року про прийняття спадщини після матері, ОСОБА_4. Була заведена спадкова справа за № 374/2012, номер у спадковому реєстрі 53579050 від 22.10.2012 року. Листом нотаріуса від 17.12.2012 року за №1239/02-14 його було повідомлено по те, що земельній ділянці площею 1,7541 га, яка знаходиться на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області, державний акт серії ІV-ОД № 002364 кадастровий номер не визначався

Листом управління Держземагенства у Котовському районі від 04.08.2015 року №34-1504-0.12-3642/0/2-15 йому надана інформація про вартість земельної ділянки, яка складає 50717,49 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Просив визнати за ним, ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після матері, ОСОБА_3, яка померла 27 травня 2012 року право приватної власності на земельну ділянку площею на земельну ділянку площею 1,7541 га на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІV-ОД № 002364, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 13 січня 2004 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 16 грудня 2003 року № 505/03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3 № 00263.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 надав заяву від 02.10.2015 року про розгляд справи у відсутність цього представника в якій проти позову не заперечував.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до розярень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю.

За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки-індивідуальний, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ч.9 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Аналогічні вимоги, передбачені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяжень, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На момент одержання спадкодавцем державного акту на право приватної власності на землю реєстрація проводилась лише в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Вказаний державний акт таку реєстрацію пройшов.

Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входять земельні ділянки, але ж відповідно до Постанови КМ України від 06.05.2009 року №439 та Постанови КМ України від 26.08.2009 р. №901 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку», п.43 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2013 року № 868, тільки за наявністю Витягу з державного реєстру земель та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, який може бути оформлений відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку земель». Визначення земельної ділянці кадастрового номеру та оформлення

технічної документації з нормативної грошової оцінки землі можливе лише за заявою власника (користувача) або уповноваженої особи при наявності документу, що посвідчує її повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст.25 ЦК України правоздатність особи припиняється у звязку зі смертю.

Тому визначення кадастрового номера земельної ділянки і оформлення технічної документації з нормативної грошової оцінки землі у звязку із смертю її власника є неможливим.

Відповідно оформити право власності на спадкове майно (земельну ділянку ), яке належало спадкодавці на момент відкриття спадщини, можливо лише в судовому порядку з вищевказаних причин.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Викладені позивачем обставини справи не заперечуються відповідачем та підтверджуються наявними письмовими доказами справи.

Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що найшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 373, 392, 1216, 1218,1220, 1225, 1261, 1268 ч.5, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3, яка померла 27 травня 2012 року, право приватної власності на земельну ділянку площею на земельну ділянку площею 1,7541 га на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІV-ОД № 002364, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 13 січня 2004 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 16 грудня 2003 року № 505/03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3 № 00263.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я