РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1817/15-ц

17 вересня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 21383 грн. 27 коп. на підставі кредитного договору б/н від 01 лютого 2007 року та судових витрат.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що внаслідок невиконання договірних зобов'язань по кредитному договору, за відповідачем утворилась заборгованість у вказаній сумі, яку позивач просить стягнути з боржника в судовому порядку.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій, позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу у відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутності. В поданих до суду письмових запереченнях на позов та заяві про застосування строків позовної давності ОСОБА_1 просив застосувати до спірних правовідносин положення Цивільного кодексу України щодо строків позовної давності та зменшити розмір процентів, нарахованих за користування кредитними коштами .

Дослідивши письмові докази по справі та письмові заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 01 лютого 2007 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного кредитного договору № б/н, отримав в кредит грошові кошти у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - уразі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

В зв'язку з порушенням боржником договірних зобов'язань за кредитним договором від 01 лютого 2007 року заборгованість за кредитом станом на 30.06.2015р становить: 5806 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 12108 грн. 77 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1974 грн. 04 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 994 грн. 44 коп. штраф (процентна складова), загальна сума заборгованості становить 21383 грн. 27 коп.

У поданих письмових запереченнях на позов та у заяві про застосування строків позовної давності відповідач вказує, що не заперечує того факту, що між ним і позивачем 01 лютого 2007 року було укладено договір на відкриття карткового рахунку з кредитним лімітом у 4000 грн. Вказаними коштами він користувався та сплачував необхідні платежі. Проте, внаслідок скрутного матеріального становища не зміг надалі вчасно сплачувати кошти за користування кредитними коштами та своєчасно повернути кредит. Вказує, на те, що розмір нарахованих процентів за користування кредитним коштами більше ніж у два рази перевищує суму основного боргу і покликається на положення ст. 616 ЦК України, відповідно до якої суд вправі зменшити розмір нарахованих процентів.

У заяві про застосування строків позовної давності покликається на пропуск позивачем строків загальної та спеціальної позовної давності і просить застосувати до позовних вимог про стягнення 1974,04 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 994,44 грн. штрафу (процентної складової) за порушення зобовязань за кредитним договором від 01 лютого 2007 року положення Цивільного кодексу України щодо строків спеціальної позовної давності та відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення з мене 1974,04 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 994,44 грн. штрафу (процентної складової) за пропуском строку спеціальної позовної давності

Судом встановлено, що позивач на обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на положення Цивільного кодексу України, а на підтвердження своїх доводів надає лише зроблений ним розрахунок суми боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлена позивачем до стягнення сума боргу складається із 5806,02 грн. заборгованості за кредитом, 12108,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1974,04 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 994,44 грн. штрафу (процентна складова).

Розрахунок розміру заборгованості надано за період з 01.02.2007 року по 30 червня 2015 року

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті Кодексу, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, а у даному випадку пені.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення пені та штрафу, який, відповідно до ст. 549 ЦК України одним з видів відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений

за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обста¬вин, які мають істотне значення.

Аналогічну позицію займає і Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де у абзаці 1 п. 27 вказаної вище Постанови Пленуму вказано, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка.

Абзац 3 вказаного пункту Постанови Пленуму вказує на те, що положення статті 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України передбачено загальний строк позовної давності тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із за¬гальною позовною давністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті Кодексу, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір нарахованих процентів за користування кредитним коштами більше ніж у два рази перевищує суму основного боргу, а тому, керуючись ст. 616 ЦК України та враховуючи матеріальне становище відповідача, вважає за доцільне зменшити розмір нарахованих процентів з 12108,77 грн. до 2903 грн. 01 коп.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені та штрафних санкцій за період з 01.02.2007 року по 30 червня 2015 року, то суд приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин строків спеціальної позовної давності тривалістю в один рік, а зокрема до вимог про стягнення 1974,04 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 994,44 грн. штрафу (процентної складової) та відмови у задоволенні позову у цій частині у звязку із пропуском спеціального троку позовної давності.

Відповідну позицію щодо цього виклав Верховний Суд України у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15, у якій вказав, що відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

У відповідності до ст.ст. 525, 526, абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно, підлягають до задоволення лише позовні вимоги про стягнення 5806 грн. 02 коп. заборгованості за кредитом та 2903 грн. 01 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову 243 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 4 ст. 267, 525, 526, 530, 610, 611, 616 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість по кредитному договору №б/н від 01 лютого 2007 року в сумі 5806 (пять тисяч вісімсот шість) грн. 02 коп. заборгованості за кредитом та 2903 (дві тисячі девятсот три) грн. 01 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк 243 (двісті сорок три) грн. 60 к. судових витрат.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2