АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8808/15 Справа № 180/2701/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С. І. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Філії-Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про залучення особи солідарним боржником за кредитним договором, стягнення сум, сплачених за зобов'язаннями по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.165-166).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" про залучення особи солідарним боржником за кредитним договором, стягнення сум, сплачених за зобов'язаннями по кредитному договору.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти сплачені за кредитним договором в сумі 155668,82 грн. та судові витрати в розмірі 1354,10 грн.

В решті позовних вимог суд відмовив (а.с.154-157).

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.165-166).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 в період з 16.02.2002 року по 05.07.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 22.06.2011 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

17.09.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, яким окрім іншого, визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1

Даний об'єкт нерухомості був придбаний у кредит на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.03.2006 року.

23.03.2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Філії-Запорізьке обласне управління ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір про іпотечний кредит №1530 на суму кредиту 35000 доларів США, строком на 240 місяців. Кредит надавався на придбання одноповерхового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та який знаходиться в заставі банку за іпотечним договором №585 від 23.03.2006 року.

Також, укладений договір поруки №483 від 23.03.2006 року з ОСОБА_2

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною сумісною власністю чоловіка та дружини.

Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого із подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки не тільки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, а й щодо погашення кредиту, оскільки розірвання шлюбу не звільняє одного з подружжя від виконання зобов'язань за кредитом.

Згідно довідок Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", ОСОБА_3 виконує умови договору про іпотечний кредит, прострочена заборгованість по кредиту відсутня, за період з 22.06.2011 року по 21.04.2015 року було сплачено 13271,61 доларів США в тому числі по кредиту сплачено - 5776,73 доларів США, по відсоткам сплачено - 7494,75 доларів США, по пені - 0,13 центів (а.с.125,126).

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 61,65,70 СК України, з урахуванням того, що ОСОБА_2 належить ? частина будинку, отриманого за кредитні кошти, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_2 обов'язку погашення заборгованості за кредитним договором і правомірно стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за період з 01.04.2011 року по 01.05.2014 року половину зазначеної суми, а саме: 6568,30 доларів США що станом на 04.03.2015 року за офіційним курсом долара, встановленому Національним банком України складає 155668,82 доларів США.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що кредитний договір про іпотечний кредит укладений не в інтересах сім'ї - безпідставні.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 17.09.2013 року визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_3 в м. Запоріжжі, який був придбаний у кредит.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що право власності на вказану частину будинку не зареєстровано, не спростовує висновку суду про наявність у ОСОБА_2 обов'язку погашення заборгованості за кредитним договором.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи ОСОБА_2 не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: