Справа № 202/5707/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі Терещук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Індустріальний РВ у м. Дніпропетровську ГУ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

03. 07.2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.06.2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_3О, є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач , ОСОБА_2, є її рідним братом, зареєстрований у спірній квартирі, але з 2007 році в квартирі не проживає. У 2014 році на гроші, подаровані їх матір*ю, ОСОБА_2С придбав власну квартиру в м. Дніпродзержинську, де і мешкає в даний час. Добровільно зніматися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Тому позивач просила суд усунути перешкоди у здійснені нею права користування та розпорядження її приватним майном, визнавши ОСОБА_2 таким , що втратив право користування жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_2 в м. та зобов*язати Індустріальний РВ у м. Дніпропетровську ГУ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти його з реєстраційного обліку.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлений належним чином ( а.с.58).

Відповідно до статті 224 ЦПК України суд за згодою позивача розглядає справу на підставі наявних доказів, заочно.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.06.2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_3О, є власником квартири АДРЕСА_1( а.с.9).

Відповідач , ОСОБА_2, зареєстрований у спірній квартирі, але з 2007 році в квартирі не проживає, речей його у квартирі немає. На підставі договору купівлі - продажу від 06.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу, ОСОБА_2 є власником квартири в м. Дніпродзержинську

( а.с.17,18).

Відсутність відповідача у спірній квартирі з 2007 року підтверджується актом на а.с. 31.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач понад один рік без поважних на то причин не проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо зняття з реєстрації відповідача за спірною адресою є зайвими, тому не підлягають задоволенню.

У пункті 34 ( абз. 3) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71. 72, 116, 156 УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн., на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 391 405 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_3.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя - Бєльченко Л.А.