У Х В А Л А

9 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Усік Анжела Михайлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 22 травня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Усік А.М. та зареєстрований за № 625.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2015 року в ухвалі суду касаційної інстанції від 25 травня 2015 року виправлено допущену описку.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2015 року та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України: невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 203, 215, 387 та 388 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року.

Крім того, у заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень міститься клопотанням про поновлення строку подання заяви, яке з огляду на поважність причин його пропуску, що підтверджується відповідними доказами, підлягає задоволенню.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що позивач не може витребувати майно від відповідача шляхом подання віндикаційного позову з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, оскільки з цих підстав майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, зокрема, при відчуженні майна відповідно до наступних правочинів, які були вчинені після недійсного правочину. Тому порушене право позивача, як співвласника спірної квартири, підлягало судовому захисту у спосіб визначений законом, а саме визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу квартири з підстав передбачених частиною першою статті 203 та частиною першою статті 215 ЦК України.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю, виданим управлінням Держкомзему у м. Львові 26 січня 2010 року на підставі ухвали Львівської міської ради від 9 липня 2009 року № один та рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2009 року і рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 грудня 2009 року, особі на праві власності належала земельна ділянка, яку вона, діючи як власник, право якого не оспорювалось, продала. У подальшому ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 2 грудня 2010 року рішення цього самого суду від 30 жовтня 2009 року було скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами й у задоволенні позову було відмовлено, а земельна ділянка повернулась до комунальної власності територіальної громади м. Львова.

Таким чином, порівняння змісту постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаних постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2015 року задовольнити.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Усік Анжела Михайлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук