АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 666/7874/13-ц Головуючий в І інстанції Іванищук А.А.
Провадження №22ц/791/2742/2015 Доповідач - Радченко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 07 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Колісниченка А.Г., Капітан І.А.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 31 серпня 2015 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі за тексом ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 18.02.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором. На підставі вищевказаного рішення, 06.03.2014 року Дніпровським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист. 20.04.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором укладеним між ПAT «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до TOB «ФК «Довіра та гарантія». На підставі наведеного, просили замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 31 серпня 2015 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили ухвалу суду скасувати і ухвалити нову, якою заяву задовольнити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільно-процесуального закону, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив із того, що за положеннями ст.378 ЦПК України та ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 18.02.2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 93052,11 доларів США, що еквівалентно 743765,52 грн та судові витрати в сумі 3441 грн (а.с.70-72). 06.03.2014 року на виконання вищезазначеного рішення суду Дніпровським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист (а.с.83).

20.04.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 23.01.2006 року, укладеним між AT «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до TOB «ФК «Довіра та гарантія» (а.с.79-80).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.ч.1,2,5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст.378 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, неправильно витлумачив вищезазначені положення закону та дійшов помилкового висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні, та залишив поза увагою те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для заміни сторони, стягувача, у виконавчому провадженні, а тому відповідно до вимог п.2.ч.1ст.312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 31 серпня 2015 року скасувати, постановити нову.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 666/7884/13-ц виданого 06 березня 2014 року Дніпровським районним судом м.Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: