АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти за договорами банківського вкладу,укладеними з ПАТ «ПриватБанк», посилаючись на те, що відповідач відмовив йому у достроковому поверненні грошових коштів через припинення діяльності ПАТ «ПриватБанк» на території АР Крим у зв»язку з окупацією.

Посилаючись на незаконність таких дій відповідача, після збільшення позовних вимог ОСОБА_3 просив стягнути з останнього на його користь грошові кошти за договором № SAMDN4799 від 13.11.2013 року у розмірі: суми вкладу - 12 000 доларів США; не нарахованих відсотків за користування депозитними коштами з 13.03.2014 року по 10.07.2014 року -329,75 та з 11.07.2014 року по 05.08.2015 року -128,88 доларів США, а всього 458,63 доларів США , пеню за період з 11.07.2014 року по 05.08.2015 року - 5 178,74 доларів США , 3 % річних -386,63 доларів США , за договором № SAMDN4596 від 13.11.2013 року у розмірі суми вкладу - 25 000 грн., не нараховані відсотки за вкладом користування 13.03.2014 року по 10.07.2014 року -1 454,79 грн. та з 11.07.2014 року по 05.08.2015 року - 268,49 грн.,а всього 1 723,28 грн. пеню за період з 11.07.2014 року по 05.08.2015 року - 10 789,04 грн., 3 % річних за період з 11.07.2014 року по 05.08.2015 року - 805,48 грн.,інфляційні втрати за період з 11.07.2014 року по 05.08.2015 року - 14 362,50 грн..

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ПАТ «ПриватБанк» на користь позивача грошові кошти за договором банківського вкладу № SAMDN4799 від 13.11.2013 року у розмірі 12 845,26 доларів США та за договором банківського вкладу №SAMDN4596 від 13.11.2013 року у розмірі 52 680 грн.30 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 3 301 грн.04 коп.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не доведено наявність між ним та банком договірних відносин, а надані позивачем копії заяв на оформлення банківського вкладу не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження наявності письмових договорів про банківські вклади. Надана позивачем виписка по рахунку НОМЕР_1 від 07.07.2014 року не могла бути прийнята судом на підтвердження знаходження коштів на рахунку позивача в зв»язку з тим,що діяльність відокремленого підрозділу Кримського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» була припинена відповідно до протоколу № 18 від 15.05.2014 року, тобто зазначену довідку видано коли філія вже не існувала.

Крім того, при розгляді даної справи суд першої інстанції повинен був керуватися ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідно до ч.1 ст.3 якого , територія АРК визначена як тимчасово окупована територія України, також Постановою від 06.05.2014 року № 260 Правління НБУ «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів ,що розташовані на території АРК і міста Севастополя».

З огляду на зазначене відокремлений підрозділ Кримського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та м.Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та м.Севастополя. Окупаційна влада ще з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», в зв»язку з чим відповідач не мав доступу до свого майна, а тому і не мав можливості здійснювати банківську діяльність на окупованій території.

До того ж відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об»єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Законом Російської Федерації «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» засновано Агенство страхування вкладів «Фонд захисту вкладників», яке в свою чергу заснувало Агента у формі автономної некомерційної організації, яке взяло на себе зобов»язання здійснювати компенсаційні виплати у тому числі вкладникам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», в зв»язку з чим позивач, як фізична особа, яка стверджує, що має вклади у вказаній Філії та місцем реєстрації якої є територія АРК Крим, має всі підстави для звернення до створеного на території АР Крим «Фонду захисту вкладників» щодо отримання коштів.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Встановлено, що 13.11.2013 року у м. Сімферополь між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір № SAMDN4596 «Стандарт на 12 мес.», який відповідно до п.п. 2.2.1.3. Умов і правил розміщення депозитних вкладів у Банку , затверджених ПАТ КБ «ПриватБанк», укладений у формі Заяви , за яким сума вкладу становила 11 500 грн. строком на 366 місяців до 13.11.2014 року включно з відкриттям позивачу особистого рахунку НОМЕР_2, на який вклад зараховується з нарахуванням відсотків за ставкою 18 % річних .

В цей же ж день вказаними сторонами був укладений аналогічний договір під №SAMDN4799 на суму 11 450 доларів США з відкриттям особистого рахунку № НОМЕР_3 строком на 366 місяців до 13.11.2014 року включно з процентною ставкою 8,5 % річних .

Відповідно до довідки № 8372942 від 08.05.2014 року, а також виписок від 07.07.2014 року за № НОМЕР_1 наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачу через мережу інтернет, на вказаних рахунках ОСОБА_3 залишок коштів на вкладах становить: за договором № SAMDN4799 - 12 000,00 доларів США, за договором №SAMDN4596- 25 000,00 грн..

03.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про дострокове розірвання вищевказаних банківських вкладів, внаслідок чого просив повернути належні йому кошти, проте 22.07.2014 року отримав відповідь про відмову у задоволенні його заяви з підстав припинення діяльності ПАТ КБ «ПриватБанк» на території Автономної Республіки Крим у зв»язку з окупацією.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково, суд першої інстанції, дослідивши надані сторонами докази, встановив та виходив з того, що відповідачем не були виконані свої зобов»язання за договорами банківського вкладу, укладеними відповідно до Умов і правил розміщення депозитних вкладів у Банку , затверджених ПАТ КБ «ПриватБанк», на вимогу вкладника, в зв»язку з чим підлягає стягненню суми вкладу, з нарахованими на них відсотками, а також інфляційними втратами та 3 % річних.

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зазначаючи про те, що позивачем не надано доказів існування правовідносин за спірними договорами банківського вкладу та не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитних рахунках , ПАТ КБ «ПриватБанк» будь-яких доказів на спростування наданих позивачем договорів депозитних вкладів, оформлених у формі Заяви відповідно до Умов і правил розміщення депозитних вкладів у Банку , затверджених ПАТ КБ «ПриватБанк» та квитанцій про внесення ОСОБА_3 у відділення відповідача у м. Севастополь грошової суми на рахунок визначений умовами договорі банківського вкладу, який має всі визначені Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174 реквізити , не надав та на наявність таких не вказав.

Як і не спростував довідку № 8372942 від 08.05.2014 року, а також виписки від 07.07.2014 року за № НОМЕР_1 наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» , відповідно до яких на рахунках ОСОБА_3 залишок коштів на вкладах становить: за договором №SAMDN4799 - 12 000,00 доларів США, за договором №SAMDN4596- 25 000,00 грн..

При цьому колегія суддів звертає увагу, що підставою відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» 22.07.2014 року позивачу у поверненні його грошових коштів за вкладами №№SAMDN4799 , №SAMDN4596 було посилання на окупацію території Автономної Республіки Крим, , що порушило роботу банківської системи в регіоні, а не відсутність договірних відносин між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Крім того, згідно з частиною 1 ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов»язаннями ( ч. 1 ст. 96 ЦК України) .

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_3 договори банківського вкладу були укладені з ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську, внаслідок чого посилання відповідача на те, що довідка про знаходження коштів на рахунках ОСОБА_3 видана вже після припинення Філії «Кримське регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк» та на окупованій території , внаслідок чого не є належним та допустимим доказом,на увагу не заслуговують.

З цих ж саме підстав не заслуговують на увагу і інші доводи апеляційної скарги, оскільки саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа повинно виконувати свої зобов»язання перед клієнтами відповідно до умов договору.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення постановленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: