Номер провадження 2/754/568/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27.02.2015року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

при секретарі Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.08.2014року о 19:50год., ОСОБА_2 керуючи автомобілем Шевролет Авео, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, спричинив ДТП в результаті якого було пошкоджено п'ять транспортних засобів припаркованих на узбіччі, в тому числі і автомобіль марки "Фольксваген Гольф", д.н.з. НОМЕР_2, що належить позивачу. Відповідно до Звіту №155/14 від 30.09.2014р. про оцінку матеріального збитку, здійсненого суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3, оцінка розміру матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 під час ДТП, було встановлено в розмірі 97 572,77грн. Однак, загальний розмір заподіяної ОСОБА_1 внаслідок ДТП майнової шкоди, з урахуванням виплати МТСБУ суми у розмірі 50000грн, різниця яка полягає до виплати, становить 50 780,75грн. Крім майнової шкоди в результаті ДТП позивачу заподіяно також моральну шкоду, яка полягає в заподіянні йому моральних переживань, створення емоційної напруги. В результаті пошкодження автомобіля було порушено нормальний ритм його життя, оскільки він був вимушений звертатися до органів ДАІ, до станції технічного обслуговування, до оцінювача та до інших органів та установ, що спричинило знервованість, роздратування, втому позивача, що негативно відображалось на роботі, стосунках з рідними та близькими. ОСОБА_1 оцінює заподіяну йому моральну шкоду в сумі 5000,00грн. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 50 780,75грн, моральну шкоду 5 000грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 2 000грн та судовий збір 1 248,90грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що матеріальна та моральна шкода в розмірах, що вказані в позові, доведені в повному обсязі та підтверджені належними доказами. Але, оскільки Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено часткове відшкодування шкоди, завданої відповідачем позивачу в результаті ДТП, просить суд, стягнути з відповідача різницю між визначеною сумою в розмірі 97 572,77грн, відповідно до Звіту №155/14 від 30.09.2014р. про оцінку матеріального збитку та відшкодованою сумою в розмірі 50000,00грн Моторним (транспортним) страховим бюро України, яка становить 50 780,75грн, оскільки при знятті коштів з банківського рахунку (картки), банк вирахував свої послуги у сумі 250грн, а також стягнути з відповідача 5 000грн моральної шкоди, витрати на правову допомогу в сумі 2 000грн та судовий збір 1 248,90грн.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просили позовні вимоги не задовольняти, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та суперечуть дійсним обставинам. Однак, визнають різницю між Звітом № 9557 про оцінку колісного транспортного засобу від 15.09.2014р. (за доручення МТСБУ) і страховою виплатою, яка була виплачена Моторним (транспортним) страховим бюро України у сумі 50000грн, а саме різницю в сумі 29 766,65грн, визнають витрати на правову допомогу в сумі 2 000грн.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.08.2014року о 19:50 год. по пр-ту Маяковського, 89 в м. Києві, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Шевролет Авео, д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з припаркованими та у відсутності водіїв за кермом автомобілями, а саме: ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_3 (водій - ОСОБА_4, 1973 р.н.), Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_2 (водій - ОСОБА_1, 1986 р.н.), Опель Омега д.н.з. НОМЕР_4 (водій - ОСОБА_6, 1979 р.н.), Део Матіз д.н.з. НОМЕР_5 (водій - ОСОБА_8, 1979 р.н.), ЗАЗ-СЕНС д.н.з. НОМЕР_6 (водій - ОСОБА_9, 1980 р.н.). Внаслідок наїзду всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, який допустив порушення вимог Правил дорожнього руху.

Постановою Деснянського районного суд м. Києва від 10.10.2014року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль "Фольксваген Гольф" д.н.з. НОМЕР_2, що належав на праві власності позивачу ОСОБА_1

Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 не була застрахована.

Тому, позивач ОСОБА_1 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України для отримання матеріального збитку.

Отже, відносини між позивачем та МТСБУ регулюються Законом № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

На виконання своїх зобов'язань МТСБУ направило оцінювачу ТОВ "ЕАК Довіра" ОСОБА_10 на огляд транспортного засобу позивача "Фольксваген Гольф", д.н.з. НОМЕР_2, з метою розрахунку матеріального збитку завданого в ДТП з вини відповідача. За результами даного огляду, що відбувся 10.09.2014 року було складено Звіт №9557 від 15.09.2014року про оцінку колісного транспортного засобу, згідно звіту матеріальний збиток складає 79766,65грн.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, позивач ОСОБА_1 з даною сумою погодився та написав відповідну заяву від 30.09.2014р. на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до платіжного доручення № 1/24346 від 07.11.2014року позивачу було перераховано страхове відшкодування в розмірі ліміту відповідальності, а саме 50 000,00грн.

Однак, в подальшому на замовлення позивача, суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3, було складено Звіт №155/14 від 30.09.2014р. про оцінку матеріального збитку, яким було визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, становить 97 572,77грн.

У зв'язку із вказаними обставинами, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2, як особи, винної у заподіянні шкоди, різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача з врахуванням вартості складання Звіту №155/14 від 30.09.2014р. в розмірі 97572,77грн та виплаченою страховою сумою, яка була отримана позивачем в розмір 49750,00грн на підставі Звіту № 9557 про оцінку колісного транспортного засобу від 15.09.2014р. (за доручення МТСБУ), що загалом становить 50 780,75грн.

Однак, статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно положень ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 13 цього Закону визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Моторному (транспортному) страховому бюро є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Основним завданням МТСБ є: виконання страхових зобов'язань із зазначеного у цій статті виду обов'язкового страхування за страховиків - його членів у разі неплатоспроможності; виплати із централізованих страхових резервних фондів у межах, передбачених умовами здійснення зазначеного у цій статті виду обов'язкового страхування, компенсацій за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих у дорожньо-транспортних подіях, що сталися з вини водіїв невстановленого транспорту; коли винуватець загинув і не мав чинного договору такого обов'язкового страхування, в інших випадках та на умовах, встановлених Кабінетом міністрів України.

У зв'язку із даними обставинами, оскільки позивач погодився з результатами Звіту №9557 від 15.09.2014року, виконаного ТОВ "ЕАК "Довіра" та отримав відповідно до даного звіту частину страхового відшкодування, в розмірі 50000,00грн, не оспорював розмір суми страхової виплати, зазначеною саме у звіті № 9557 про оцінку колісного транспортного засобу від 15.09.2014р. (за доручення МТСБУ) на відшкодування завданої шкоди, а отже, позивач відповідно погодився із тим, що страхова сума зазначена в звіті за доручення МТСБУ відповідає розміру завданої йому шкоди та відповідно погодилася із тим, що МТСБУ було належним чином виконано свої обов'язки перед ним, як потерпілою особою.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При відшкодуванні МТСБУ шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди то згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України в разі, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки вона також відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Доводи про спричинення моральної шкоди позивач пов'язує з душевними стражданнями, яких він зазнав у зв'язку з протиправними діями відповідача, обмеженні у реалізації своїх уподобань і бажань, порушенні нормальних життєвих зв'язків, що призвело до додаткових зусилля для організації свого життя.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 5000грн, суд враховує вище викладене, ступінь вини та, керуючись роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у постанові від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) при з'ясуванні доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань, дійшов висновку, що сума немайнового позову необґрунтовано завищена, не доведена у повному обсязі, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 1000грн.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахування ст. 6 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" та ст. 1172 ЦК України, вважає, що на користь позивача має бути стягнуто з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди згідно звіту №9557 про оцінку колісного транспортного засобу від 15.09.2014р. (за доручення МТСБУ) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що складає 29766,65грн = (79766,65грн - 50000грн) та моральна шкоди в розмірі 1000грн.

Відповідно до ч.3 п.2 ст.79 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн, що підтвердженні документально.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним витрати на розгляд справи судового збору в межах задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 327,67грн.

На підставі вищевикладеного, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Закону України "Про страхування", ст.ст. 23, 212, 213, 525, 526, 629, 1172, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3-14, 57-60,79-89, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 29766,65грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті правової допомого в розмірі 2000грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 327,67грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Бабко В.В.