Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 333/840/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Фунжий О.А.
Провадження № 22-ц/778/5870/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача банківських послуг,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи було уточнено.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що він уклав з відповідачем у м. Ялта АР Крим чотири депозитні договори строком на шість місяців кожен:

- SAMDN5895 від 22 червня 2011р. на суму 10 000 доларів США з процентною ставкою 7,5%;

- SAMDN3080 від 22 червня 2011р. на суму 10 600 доларів США з процентною ставкою 7,5%;

- SAMDN2694 від 26 вересня 2011р. на суму 5 600 доларів США з процентною ставкою 7,5%;

- SAMDN9480 від 21 червня 2012р. на суму 14 500 доларів США з процентною ставкою 9%.

Строк вкладів неодноразово продовжувався без явки клієнта в банк, що передбачено умовами п. 6 договорів.

21 листопада 2014р. сторони уклали додаткові угоди до вищевказаних договорів, за якими суми вкладів з процентами склали:

- за договором SAMDN5895 від 22 червня 2011р. (додаткова угода SAMDN7708) - сума вкладу з процентами, нарахованими по 22.03.2014р., склала 10 069 доларів США;

- за договором SAMDN3080 від 22 червня 2011р. (додаткова угода SAMDN7838) - сума вкладу з процентами, нарахованими по 22.03.2014р., з вирахуванням 20% виплачених від загальної суми по всім 4 договорам, склала 2 479,14 доларів США;

- за договором SAMDN2694 від 26 вересня 2011р. (додаткова угода SAMDN4063) - сума вкладу з процентами, нарахованими по 26.03.2014р., склала 5 627,92 доларів США;

- за договором SAMDN9480 від 21 червня 2012р. (додаткова угода SAMDN3571) - сума вкладу з процентами, нарахованими по 21.03.2014р., склала 14 600,11 доларів США.

Відповідно до умов вказаних чотирьох додаткових угод, сторони продовжили строк дії договорів на 5 років та встановили процентну ставку в розмірі 5%.

Згідно п. 2 первинних депозитних договорів нарахування процентів по вкладу починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в банк, і здійснюється за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році по ставці, вказаній в п. 1 з урахуванням п.п. 6, 7 договору. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить.

Проте, починаючи з кінця березня 2014р. до 21 листопада 2014р., тобто до укладання чотирьох додаткових угод, відповідач не нараховував та не виплачував позивачу проценти по вказаним депозитним договорам, які треба було нараховувати відповідно до п.п. 2, 6, 7 договорів, за процентною ставкою, яка діяла в зазначений період у розмірі 11,5%.

Розмір процентів, що підлягають стягненню, становить:

- за договором SAMDN5895 від 22 червня 2011р.: 10 000 доларів США х 11,5% : 365 днів х 242 дні : 100% = 762,46 доларів США;

- за договором SAMDN3080 від 22 червня 2011р.: 10 600 доларів США х 11,5% : 365 днів х 242 дні : 100% = 808,21 доларів США;

- за договором SAMDN2694 від 26 вересня 2011р.: 5 600 доларів США х 11,5% : 365 днів х 238 днів : 100% = 419,92 доларів США;

- за договором SAMDN9480 від 21 червня 2012р.: 14 500 доларів США х 11,5% : 365 днів х 243 днів : 100% = 1 110,14 доларів США;

усього - 3 100,73 доларів США.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 3 100,73 доларів США, що за курсом Національного банку України на день подачі позову еквівалентно 80 743,01 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 проценти за договорами SAMDN5895 від 22 червня 2011p., SAMDN3080 від 22 червня 2011р., SAMDN2694 від 26 вересня 2011р., SAMDN9480 від 21 червня 2012р. в сумі 80 743,01 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в сумі 807,43 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили: ОСОБА_3 - рішення суду змінити в частині визначення валюти стягнення, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 3 100,73 доларів США; ПАТ КБ «ПриватБанк» - рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхиленню з наступних підстав.

За положеннями п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтями 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22 червня 2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № SAMDN5895 (Вклад «Стандарт» зі щомісячною виплатою), за умовами якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 10 000 доларів США на строк 6 місяців до 22 грудня 2011р. включно зі сплатою відсотків за ставкою 7,5% річних (а.с. 19-20).

22 червня 2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № SAMDN3080 (Вклад «Стандарт» зі щомісячною виплатою), за умовами якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 10 600 доларів США на строк 6 місяців до 22 грудня 2011р. включно зі сплатою відсотків за ставкою 7,5% річних (а.с. 22-23).

26 вересня 2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № SAMDN2694 (Вклад «Стандарт» зі щомісячною виплатою), за умовами якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 5 600 доларів США на строк 6 місяців до 26 березня 2012р. включно зі сплатою відсотків за ставкою 7,5% річних (а.с. 25-26).

21 червня 2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № SAMDN9480 (Вклад «Стандарт, 6 міс.»), за умовами якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 14 500 доларів США на строк 6 місяців до 21 грудня 2012р. включно зі сплатою відсотків за ставкою 9,0% річних (а.с. 28-29).

Згідно п. 6 вищевказаних договорів у разі, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний в п. 1 договору. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. Наступне продовження строку вкладу здійснюється у тому ж порядку.

Строк зазначених вкладів неодноразово продовжувався в порядку, викладеному у п. 6 договорів, що не оспорюється сторонами.

Протягом строку договорів сторони належним чином виконували їх умови, але з 23 березня 2014р. за договорами від 22 червня 2011р., з 27 березня 2014р. - за договором від 26 вересня 2011р., з 22 березня 2014р. - за договором від 21 червня 2012р. банк в односторонньому порядку припинив виплату процентів позивачу, посилаючись на анексію АР Крим.

На час односторонньої відмови банку від виконання умов договору (березень 2014р.) строки за договорами від 22 червня 2011р. в порядку, передбаченому п. 6 договорів, продовжено з 22 грудня 2013р. до 22 червня 2014р., а потім до 22 грудня 2014р.; за договором від 26 вересня 2011р. продовжено з 26 березня 2014р. до 26 вересня 2014р., а потім до 26 березня 2015р.; за договором від 21 червня 2012р. продовжено з 21 грудня 2013р. до 21 червня 2014р., а потім до 21 грудня 2014р.

Згідно п.п. 2, 3, 6 зазначених депозитних договорів нарахування процентів по вкладу починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в банк, і здійснюється за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році по ставці, вказаній в п. 1 з урахуванням п.п. 6, 7 договору (п. 2); виплати суми нарахованих відсотків проводиться банком у строки, визначені періодом нарахування процентів (п. 3); при продовжені строку вкладу розрахунок процентів на кожний новий строк вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в банку для депозитних вкладів, що продовжуються, даного найменування та строку на день закінчення попереднього строку вкладу без укладення додаткових угод до договору; проценти за черговий строк вкладу нараховуються на суму вкладу; наступне продовження строку вкладу здійснюється у тому ж порядку (п. 6).

21 листопада 2014р. сторони до кожного депозитного договору уклали додаткові угоди, якими передбачено, що строк вкладів продовжено на 5 років, до 21 листопада 2019р. включно; процентна ставка за вкладами встановлена у розмірі 5% річних; усі раніше оговорені надбавки до процентної ставки по вкладу скасовуються (а.с. 21, 24, 27, 30).

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню проценти за договорами зі дня припинення їх нарахування до дня укладення додаткових угод: договір SAMDN5895 від 22 червня 2011р. - за період з 23 березня по 21 листопада 2014р.; договір SAMDN3080 від 22 червня 2011р. - за період 23 березня по 21 листопада 2014р.; договір SAMDN2694 від 26 вересня 2011р. - за період з 27 березня по 21 листопада 2014р.; договір SAMDN9480 від 21 червня 2012р. - за період з 22 березня по 21 листопада 2014р.

Як зазначалося вище, за договорами від 22 червня 2011р. та 26 вересня 2011р. процентна ставка встановлювалась на рівні 7,5%, за договором від 21 червня 2012р. - на рівні 9%; згідно п. 6 договорів при продовженні строку вкладу розрахунок процентів на кожний новий строк вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в банку для депозитних вкладів, що продовжуються, даного найменування та строку на день закінчення попереднього строку вкладу без укладення додаткових угод до договору; проценти за черговий строк вкладу нараховуються на суму вкладу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року було витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк»:

- інформацію про розмір відсоткової ставки, яка діяла у ПАТ КБ «Приватбанк» у період з 22 березня 2014 року по 20 листопада 2014 року, для продовжуваних депозитних вкладів «Стандарт» на шість місяців, з щомісячною виплатою відсотків, укладених в доларах США;

- інформацію про суму коштів, яка мала бути нарахована та виплачена ОСОБА_3 у вигляді щомісячних відсотків по депозитним договорам:

- № SAMDN5895 від 22 червня 2011р. на суму вкладу 10 000,00 доларів США у період з 23 березня по 20 листопада 2014 року;

- № SAMDN3080 від 22 червня 2011р. на суму вкладу 10 600,00 доларів США у період з 23 березня по 20 листопада 2014 року;

- № SAMDN2694 від 26 вересня 2011р. на суму вкладу 5 600,00 доларів США у період з 27 березня по 20 листопада 2014 року;

- № SAMDN9480 від 21 червня 2012р. на суму вкладу 14 500,00 доларів США у період з 22 березня по 20 листопада 2014 року (а.с. 116).

Копія ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2015 року отримана представником ПАТ КБ «Приватбанк» в той же день - 07.07.2015р. (а.с. 117).

Проте, інформація про розмір відсоткової ставки та про суми коштів, які мали бути нараховані та виплачені ОСОБА_3 у вигляді щомісячних відсотків по депозитним договорам, на виконання ухвали суду відповідачем надана не була.

У зв'язку з чим, для розрахунку суд першої інстанції підставно застосував процентну ставку на рівні 11,5%, отриману з офіційного сайту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 140).

Отже, розмір процентів, що підлягають стягненню, становить:

- за договором SAMDN5895 від 22 червня 2011р.: 10 000 доларів США х 11,5% : 365 днів х 242 дні : 100% = 762,46 доларів США;

- за договором SAMDN3080 від 22 червня 2011р.: 10 600 доларів США х 11,5% : 365 днів х 242 дні : 100% = 808,21 доларів США;

- за договором SAMDN2694 від 26 вересня 2011р.: 5 600 доларів США х 11,5% : 365 днів х 238 днів : 100% = 419,92 доларів США;

- за договором SAMDN9480 від 21 червня 2012р.: 14 500 доларів США х 11,5% : 365 днів х 243 днів : 100% = 1 110,14 доларів США;

а всього - 3 100,73 доларів США (762,46 + 808,21 + 419,92 + 1 110,14).

Наведені розрахунки відповідають умовам договорів, підстав ставити їх під сумнів не має.

Оскільки Банк за своїми зобов'язаннями не вирішив вимогу позивача, то право позивача як вкладника підлягає захисту за рішенням суду.

За таких обставин суд першої інстанції вірно виходив із того, що Банком не виконано зобов'язань за вищевказаними договорами щодо виплати процентів, а тому дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сум відсотків за користування вкладами.

Проте, суд помилково не визначив суму стягнення у доларах США. Так, за умовами депозитних договорів позивач передав, а Банк прийняв грошові кошти у доларах США, процентна ставка також визначена та виплачувалася ОСОБА_3 у доларах США. Позивач просив суд стягнути кошти саме у доларах США. Тому, у резолютивній частині рішення суду слід було зазначити про стягнення коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Посилання ПАТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі на те, що позивач не звертався до банку з вимогами щодо видачі процентів ні усно, ні письмово спростовані під час апеляційного розгляду справи. Так, в матеріалах справи є відповідь банку на листи ОСОБА_3, в яких останній повідомляється, що відсотки по його депозитному вкладу за період поки він був заблокований виплачуватися не будуть (а.с. 14-15, 16, 17-18).

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що суд першої інстанції з невідомих підстав визначив розмір відсоткової ставки за договорами саме в розмірі 11% не є підставою для скасування рішення суду.

Як зазначалося вище, на виконання ухвали суду від 07.07.2015р. інформація про розмір відсоткової ставки та про суми коштів, які мали бути нараховані та виплачені ОСОБА_3 у вигляді щомісячних відсотків по депозитним договорам, суду банком надана не була. Тому, суд першої інстанції для розрахунку правильно застосував процентну ставку на рівні 11,5%, отриману з офіційного сайту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 140).

Решта доказів та обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції необхідно змінити, зазначити, що проценти за договорами SAMDN5895 від 22 червня 2011 року, SAMDN3080 від 22 червня 2011 року, SAMDN2694 від 26 вересня 2011 року, SAMDN9480 від 21 червня 2012 року стягнуто в сумі 3 100,73 доларів США.

Крім того, у разі відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат у вигляді судового збору в сумі 1 339,80 грн. (а.с. 158, 170), понесених ним при подачі скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року по цій справі змінити, зазначити, що проценти за договорами SAMDN5895 від 22 червня 2011 року, SAMDN3080 від 22 червня 2011 року, SAMDN2694 від 26 вересня 2011 року, SAMDN9480 від 21 червня 2012 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 в сумі 3 100,73 доларів США.

В іншій частині рішення по цій справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: