Справа № 376/1706/15-ц Головуючий у І інстанції Клочко В. М.
Провадження № 22-ц/780/6157/15 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 22 10.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Лівінського С.В.,

суддів: Мережко М.В.,

Суханової Є.М.,

за участю: секретаря судового засідання Говорун В.В.,

представників позивача Товариства з обмеженою відповідальністю(далі ТОВ) «Агрофірма Шапіївка» Арікова І.П. і Соболя Б.В. та представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» до ОСОБА_6, треті особи: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Київської області, ТОВ «Агро пай» про визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним і застосування наслідків його недійсності за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 11 вересня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» звернулося до суду з вказаним позовом і обґрунтувало свої вимоги тим, що 25 листопада 2009 року між ним, як орендарем, та орендодавцем ОСОБА_6, був укладений договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки, розташованої на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області площею 2,7959 га, та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва.

Вказаний договір зареєстрований у Сквирському районному відділі Київської обласної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2009 року за № 86 терміном на 10 років.

ТОВ «АФ «Шапіївка» в повному обсязі виконує взяті на себе зобов'язання за договором оренди земельної ділянки.

Між тим, відповідач, всупереч вимогам норм чинного законодавства, 13 травня 2015 року уклала новий договір оренди землі на цю ж земельну ділянку з ТОВ «Агро пай», який був зареєстрований 22 червня 2015 року реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції Київської області.

Просив визнати недійсним спірний договір оренди, скасувати його державну реєстрацію і стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 11 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано договір оренди земельної ділянки б/н укладений 13 травня 2015 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агро пай» зареєстрований 22 червня 2015 року у Реєстраційній службі Сквирського районного управління юстиції недійсним. Зобов'язано реєстраційну службу Сквирського районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладену між ОСОБА_6 та ТОВ «Агро Пай» проведену 22 червня 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» судові витрати у розмірі 487,2 грн.

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з мотивів його упередженості, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування та порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за такого.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджуються матеріалами справи, що 25 листопада 2009 року між ТОВ «Агрофірма Шапіївка» та ОСОБА_6 був укладений договір оренди належної їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 17 січня 2006 року земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площею 2,7959 га, розташованої на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області площею 2,7959 га, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстрований Сквирським районним відділом Київської обласної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2009 року за № 86. Строк дії договору складає 10 років(а.с. а.с. 5-6).

Між тим, 11 травня 2015 року ОСОБА_6 направила на адресу позивача проект угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25 листопада 2009 року і до отримання відповіді 13 травня 2015 року уклала інший договір оренди б/н належної їй земельної ділянки із ТОВ «Агро пай», який був зареєстрований 22 червня 2015 року реєстраційною службою Сквирського РУЮ Київської області (а.с. а.с. 7-9, 11).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині визнання оспорюваного договору недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі укладений між сторонами не припинений, не розірваний, не визнаний недійсним, тому укладений до закінчення строку його дії в односторонньому порядку новий договір оренди землі на цю ж орендовану земельну ділянку з іншим орендарем через недодержання в момент його вчинення сторонами вимог актів цивільного законодавства є недійсним.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого суду в цій частині, оскільки вони відповідають матеріалам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Частинами 3, 4 статті 31 цьго Закону встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частинами 2, 3 статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання угоди недійсною (ч.3).

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, права ТОВ «Агрофірма «Шапіївка», не зважаючи на доводи апелянта, у наведеній частині є порушеними, а тому підлягають захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, у даній справі відповідачем, в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів на підтвердження обставин, що обґрунтовують його заперечення.

Всупереч твердженням апеляційної скарги, місцевий суд в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, в тому числі й ті, на які посилається апелянт, і правильно визначив у цій частині юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Тому, посилання апелянта на судову практику з наведених вище питань визнати обґрунтованою не можна.

Разом із тим доводи апеляційної скарги про те, що районним судом без притягнення до участі у справі в якості відповідача реєстраційної служби Сквирського РУЮ Київської областібезпідставно покладено не неї обов'язок скасувати державну реєстрацію спірного договору оренди землі, як такі, що знаходять своє підтвердження в матеріалах справи,підлягають задоволенню.

Оскільки обставини справи встановлені судом повно й правильно, але допущено порушення норм процесуального права, судове рішення в частині покладення обов'язку на реєстраційну службу Сквирського РУЮ Київської області скасувати державну реєстрацію спірного договору оренди землі, проведену 22 червня 2015 року,на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

У зв'язку з частковим скасуванням рішення районного суду і ухваленням нового рішення належить змінити і розподіл судових витрат.

Відповідно вимог до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання до суду позовної заяви мають бути присуджені ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 243,6 грн з ОСОБА_6

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін, оскільки доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни правильного по суті і справедливого рішення районного суду в наведеній частині.

Судові витрати, пов'язані зі сплатою ставки судового збору за подання до суду апеляційної скарги, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України належить стягнути з ТОВ «Агрофірма «Шапіївка» на користь ОСОБА_6.пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 267,96 грн,.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. 218, ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309 ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 11 вересня 2015 року в частині покладення обов'язку на реєстраційну службу Сквирського районного управління юстиції Київської області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_6 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро пай», проведену 22 червня 2015 року, та розподілу судових витрат скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Шапіївка» до ОСОБА_6, треті особи: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро пай» в частині зобов'язання реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_6 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро пай», проведену 22 червня 2015 року, відмовити.

Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 243,6 грн стягнути з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Шапіївка».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судові витрати, пов'язані зі сплатою ставки судового збору за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 267,96 грн, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Шапіївка» на користь ОСОБА_6.

Рішення набирає законної сили з моменту йогої проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: