Справа №490/3826/15-ц 30.09.2015 30.09.2015 30.09.2015
Справа №490/3826/15-ц
Провадження 22ц-/784/2327/15 Головуючий по 1 інстанції: Мамаєва О.В. Категорія 57 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Гордійчук С.С.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі ПАТ «Альфа-Банк»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за участі третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Миколаївській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_2 - Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначала, що 3 червня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 1809, за яким з метою задоволення вимог ПАТ «ОСОБА_2 - Банк» про стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 9 116 852, 32 грн. звернуто стягнення на належну їй на праві власності нежитлову будівлю громадського харчування, розташовану по прт. Леніна, 82-А в м. Миколаєві.

Вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріусом не враховано та не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок заборгованості не відповідає дійсній сумі боргу. Крім того, рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» був задоволений позов ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з позичальниці та з неї як поручителя у солідарному порядку кредитної заборгованості, яке було оскаржено нею, що підтверджує факт наявності спору стосовно заборгованості.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд про задоволення позову.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2015 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис №1809 від 3 червня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на нежитлову будівлю громадського харчування, розташованої по прт. Леніна, 82-А в м. Миколаєві, що належить на праві власності ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивачки просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 12 вересня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») і ОСОБА_6 укладена рамкова угода № SMTRS000560, відповідно до умов якої Банк зобов'язався надати ОСОБА_6А кредитні продукти на загальну суму, що не повинна перевищувати 1 000 000доларів США шляхом відкриття кредитної лінії та укладання додаткових угод строком на 180 місяців.

10 листопада 2011 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду до Рамкової угоди, за умовами якої домовились, що загальний розмір кредитних продуктів за договорами (угодами) не повинен перевищувати суму, еквівалентну 2 400 000 доларів США, а починаючи з 11 листопада 2011 року - суму, еквівалентну 1 200 000 доларів США (а.с. 144-146).

На підставі Рамкової угоди 10 листопада 2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 укладено договір про надання траншу за № SМЕ0003613-2, за якими Банк надав позичальниці кредит у загальному розмірі 9 397 000грн. зі строком повернення до 11 вересня 2022 року та погашенням кредиту і процентів відповідно до умов договору та Графіку повернення кредиту і процентів із врахуванням змін, внесених Додатковою угодою до договору про надання траншу, укладеною сторонами 21 жовтня 2013 року (а.с. 159-167).

12 вересня 2007року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») і ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір № SMЕRS00056/2, згідно з умовами якого належна позивачці на праві власності нежитлова будівля громадського харчування, розташована по прт. Леніна, 82-А в м. Миколаєві була передана в іпотеку для забезпечення зобов'язань за Рамковою угодою № SMTRS000560. 27 серпня 2009 року і 10 листопада 2011 року сторонами були укладені договори про внесення змін до договору іпотеки (а.с. 204-210).

Відповідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

В зв'язку з порушенням ОСОБА_6 передбачених договором строків повернення кредиту ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до позивачки із письмовою вимогою про дострокове виконання зобов'язань за договором про надання траншу від 10 листопада 2011 року, яке 20 березня 2014 року було направлено рекомендованим листом на адресу позивачки (а.с. 192-193,196).

На адресу ОСОБА_4 28 квітня 2014 року рекомендованим листом була направлена вимога про можливість звернення стягнення на іпотечне майно (а.с. 194-195).

2 червня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося із заявою про вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.65-66).

3 червня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 1809, за яким звернуто стягнення на квартиру, що є предметом іпотеки. Відповідно до даного виконавчого напису за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, підлягають задоволенню вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 9 116 852грн.32коп. (а.с. 211).

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 282/20595 (далі - Порядок).

За положеннями статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» пунктів 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 Порядку заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені наведеним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (в редакції, що була чинною на час вчинення спірного виконавчого напису), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14 травня 2014 року стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» в солідарному порядку з позичальниці ОСОБА_6 та поручителів ОСОБА_7, ОСОБА_4, ТОВ ФТД «Наташа-М» і ПП «НІАНАТ» заборгованість за договором про надання траншу за № SМЕ0003613-2 від 10 листопада 2011 року в розмірі 9 116 852, 37 грн. (а.с. 16-18).

Не погодившись із зазначеним рішенням третейського суду, ОСОБА_4 звернулась до суду в порядку Глави 1 Розділу VII-1 ЦПК України із заявою про скасування цього рішення. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2014 року у задоволенні такої заяви ОСОБА_4 було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу відхилено, а оскаржувана ухвала - залишена без змін (а.с. 31-33).

Отже, на час вчинення спірного виконавчого напису існував судовий спір щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором, що спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс15, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 цього Кодексу, та яка відповідно до приписів ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування для всіх судів України.

28 січня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова на примусове виконання рішення третейського суду (а.с.13).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність спору на час вчинення виконавчого напису та обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, ухваленого відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: