Справа № 181/774/15-ц
Провадження № 2/181/340/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2015 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: відділ Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області та Райпільська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: відділ Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області та Райпільська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він має право на земельну частку (пай) під №572, площею 4,4900 га, сертифікат на який позивачем було втрачено про що було висвітлено в оголошенні районної газети «Червона Зірка». На звернення до відповідача стосовно видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 було відмовлено у видачі з мотивуванням помилкової його видачі. 04 серпня 2015 року було звернення до відділу Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області з вимогою надання інформації відносно права позивача на земельну частку (пай), а саме сертифікату на право на земельну частку (пай). Останні листом повідомили ОСОБА_2 про неможливість надання копії сертифіката на право на земельну частку (пай) з причини того, що його оригінал отриманий власником, що підтверджує право позивача на земельну частку (пай).

Позивач просить суд визнати дії Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо відмови у видачі йому сертифікату на право на земельну частку (пай) протиправними та зобовязати останніх видати ОСОБА_2 дублікат сертифікат на право на земельну частку (пай ) серії ДП №0215105, виданого Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, взамін втраченого.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, останній надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримує повністю.

Представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву, в якій посилається на те, що, дійсно, позивач звертався до Межівської райдержадміністрації із заявою від 16 червня 2015 року з проханням видати дублікат сертифікату на земельну частку (пай). Заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Абзацом 2 частини 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

ОСОБА_2 не включений до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП «Райпільське». У листі позивача до Межівської райдержадміністрації від 16 червня 2015 року зазначено, що він не був включений до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) за

№ 572. Однак за вказаним номером знаходиться інша особа, що свідчить про те, що

ОСОБА_2 не набув права на земельну частку (пай), а сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0215105 виданий помилково. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та розглянути справу за їх відсутності.

У судове засідання треті особи: відділ Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області та Райпільська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заперечень проти позову не мають.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку.

Згідно довідки виконавчого комітету Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №417 від 27 березня 2015 року, ОСОБА_2 дійсно має земельну частку (пай) під №572 розміром 4,900 гектар.

Згідно оголошення газети «Червона Зірка» №21 (11471) від 25 березня 2015 року втрачений документ сертифікат на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №0215105, виданий на імя ОСОБА_2

Повідомленням відділу Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області №727 від 20 травня 2015 року підтверджується, що нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) по колишньому КСП «Райпільське», станом на 2015 рік, складає 151829,21 гривень.

Згідно відповіді на звернення про видачудубліката сертифікату на право на земельну частку (пай), Межівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області зазначила, що ОСОБА_2 не включений до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП «Райпільське». Рекомендовано встановлювати право на земельну частку (пай) у судовому порядку.

З відповіді відділу Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області №1092 від 06 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 неможливо надати копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0215105 в звязку з тим, що згідно книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Райпільське» Межівського району Дніпропетровської області, зазначений оригінал сертифікату отримано власником. Середній розмір земельної частки (паю) по Райпільській сільській раді Межівського району Дніпропетровської області на території колишнього КСП «Райпільське» становить 5,31 ум.кад.га.

Таким чином, встановлено, що позивач ОСОБА_2 фактично отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0215105, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №417 від 27 березня 2015 року, а також самою відповіддю відділу Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області №1092 від 06 серпня 2015 року. Отримання ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) відповідачем також не заперечувалося.

Зазначення відповідачем про те, що ОСОБА_2 не має у списках, який додається до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП «Райпільське», і про те, що позивач, внаслідок цього, не має права на земельну частку (пай), не вказує про відсутність такого права позивача. Відповідачем, в якості способу захисту, не подано зустрічний позов та не надано належних доказів про відсутність такого права у позивача.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_3 юстиції України від 24 вересня 2013 року №13.1-32/759 щодо видачі дубліката правовстановлюючого документа на земельну ділянку повідомляється, що документом, відповідно до частини 1 Закону України «Про інформацію» є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі і просторі.

Дублікат документ, ідентичний похідному, що має такі самі юридичні наслідки, як і оригінал. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості його використання з певних причин.

За загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб'єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб'єктом, який видав такий документ, це ліквідація (припинення діяльності) такого суб'єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб'єкта або архівною установою (якщо передбачається передача документів до архіву).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Пунктом 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно пунктів 9-13 «Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,

затверджені наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20 лютого 1996 року №11 за погодженням з ОСОБА_3 сільського господарства і продовольства України та Української академії аграрних наук від 9 січня 1996 року, які розроблені у відповідності з Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та постанови Кабінету Міністрів України від 12 лютого 1996 року №187 "Про стан реформування земельних відносин", передбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) підписуються головою районної державної адміністрації (виконавчого комітету міської Ради) та реєструються у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка ведеться відповідним районним (міським) відділом земельних ресурсів.

Право на земельну частку (пай) громадянина посвідчується сертифікатом за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року

№801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)".

Сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради).

Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу.

Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) - позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: відділ Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області та Райпільська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання видати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Визнати дії Межівської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області щодо відмови у видачі дубліката сертифіката на право власності на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_2 протиправними.

Зобовязати Межівську районну державну адміністрацію у Дніпропетровській області видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, взамін втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії

ДП№0215105, виданого Межівською районної державною адміністрацією у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4