Ухвала

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконними актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року та за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що працівниками позивача за місцем проживання відповідача були проведені перевірки використання останньою електричної енергії, у процесі проведення яких було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕ), а саме: самовільне підключення до електропостачання після його відключення, про що складені акти.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь збитки, завдані самовільним підключенням до системи електропостачання, в розмірі 2 008 грн 82 коп.

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що між нею та ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було укладено договір про постачання електричної енергії від 29 березня 2007 року. Вважає, що акти про порушення ПКЕЕ незаконні, оскільки відсутній факт розкрадання електричної енергії, а тому у відповідача не було підстав для відключення її квартири від електропостачання.

Враховуючи наведене, просила визнати незаконними акти про порушення ПКЕЕ від 27 лютого 2010 року та від 20 жовтня 2012 року; визнати незаконними нарахування по зазначеним актам; зобов'язати ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» списати суму боргу в розмірі 2 008 грн 82 коп., а також стягнути суму завданої моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконними акти про порушення ПКЕЕ від 27 лютого 2010 року та від 20 жовтня 2012 року.

Визнано незаконними нарахування по зазначеним актам, зобов'язано ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» списати суму боргу в розмірі 2 008 грн 82 коп. з розрахункового рахунку ОСОБА_3

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог скасовано та відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заявлених нею позовних вимог.

В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» просить скасувати зазначені судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення заявлених ними позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, рішення районного суду залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 29 березня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було укладено договір про постачання електричної енергії.

27 лютого 2010 року та 20 жовтня 2012 року працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» були проведені перевірки використання ОСОБА_3 електричної енергії за місцем її проживання у квартирі № 65 у будинку АДРЕСА_1

В процесі проведення перевірок було виявлено порушення споживачем ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення через електролічильник, про що складено відповідні акти.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано належних доказів щодо припинення постачання електричної енергії відповідачу, факту розкрадання споживачем електричної енергії та її самовільного підключення.

Скасовуючи рішення районного суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у їх задоволенні, апеляційний суд виходив з того, що оскарження актів про порушення ПКЕЕ не є належним способом захисту.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з рішенням апеляційного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕ згідно із законодавством України.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем ПКЕЕ, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий - залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п. 53 ПКЕЕ).

Складені акти про порушення є фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання ПКЕЕ. При цьому зазначені акти не встановлюють для споживача обов'язків, а мають рекомендаційний характер щодо сплати нарахованих збитків, тобто є претензією, у випадку незадоволення якої енергопостачальник матиме право на загальних підставах звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Так, з урахуванням положень статей 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання акта про порушення ПКЕЕ недійсним, зокрема і у справах про стягнення збитків, завданих позаобліковим споживанням електричної енергії. Зазначений акт є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання зазначених вище правил. Згідно зі ст. 57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2011 року у справі № 6-4цс11 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Отже, акти і протоколи можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватися судом відповідно до вимог статті 212 ЦПК України.

Враховуючи наведене, рішення апеляційного суду в зазначеній частині є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Разом з тим колегія суддів не може погодитися з рішенням суду апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішення районного суду щодо відмови у задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з наступних підстав.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕ та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика).

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення ПКЕЕ та інше.

Відповідно до п. 11 ПКЕЕ відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Згідно з п. 42 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕ споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно із п. п. 2, 4, 5 Методики вона застосовується у випадку виявлення порушень, зазначених у п. 48 ПКЕЕ, у частині: безоблікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника, самовільного підключення до мереж енергопостачальника; пошкодження приладу обліку, зриву пломби та дій споживача, які призводять до заниження показів приладу обліку. Розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення, який укладається відповідно до п. 53 ПКЕЕ.

Пунктом 53 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення ПКЕЕ розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивач, звертаючись до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_4 збитків, посилався на порушення останньою ПКЕЕ та як доказ цього надав відповідні акти, в яких зафіксовані дані порушення.

Акт є належним та допустимим доказом на підтвердження порушення відповідачем ПКЕЕ.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, а посилання суду на відсутність розрахунку розміру відшкодування збитків згідно з актом від 20 жовтня 2012 року не може бути взяте до уваги, оскільки це протирічить матеріалам справи, так як на а. с. 31 міститься зазначений розрахунок.

Згідно з вимогами ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Переглядаючи рішення районного суду та залишаючи його без змін в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», апеляційний суд формально підійшов до встановлення фактичних обставин справи та не встановив причин відключення відповідача від електропостачання, факту порушення останньою ПКЕЕ та належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, залишаючи без змін рішення районного суду, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевірив доводів апеляційної скарги, а тому судове рішення у зазначеній частині не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування в частині залишення без змін рішення районного суду із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року в частині позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про відшкодування матеріальної шкоди скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська