РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/5683/15-ц

Пров. №2/668/1673/15

14.09.2015 р.

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Гаврилова Д.В.,

при секретарі Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість в сумі 42403,85 грн., яка складається з інфляційних витрат за період з 11.11.2011 року по 06.05.2015 року в сумі 35154,4 грн. та з трьох відсотків річних за користування коштами за період з 01.11.2011 року по 06.05.2015 року в сумі 7249,45 грн., а також судові витрати, понесені у звязку зі зверненням до суду.

Позов мотивовано тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнено грошові кошти в сумі 68000 грн., які на час звернення до суду з відповідним позовом відповідачем так і не сплачено. У звязку з чим позивач вважає, що має право вимоги щодо стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних у звязку із простроченням грошового зобовязання.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач та її представник вимоги позову не визнали, проти їх задоволення заперечували, надали суду свої письмові заперечення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 20.07.2011 року у справі № 2-2624/11 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 68000 грн. та понесені судові витрати у розмірі 800 грн., а всього 68800 грн. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 01.11.2011 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно матеріалів справи та пояснень сторін вказане рішення суду на час розгляду справи не виконано та грошові кошти не сплачено.

Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві (Розділ «Зміст ст. 625 Цивільного кодексу України та сфера її застосування» с. 5), ст. 625 ЦК регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобовязань. Крім того, з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове (грошове) зобовязання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди.

Відповідно до матеріалів справи рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 20.07.2011 року на підставі ст. 1212 ЦК України з ОСОБА_2 стягнуто безпідставно отриманні нею від ОСОБА_1 кошти в рахунок оплати за частину житлового будинку, яку ОСОБА_2 подарувала третій особі. Саме рішенням суду було встановлено факт безпідставності отримання коштів, а тому за своїм змістом відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носять деліктний характер, а тому вони не є грошовими зобовязаннями в розумінні положень ст. 625 ЦК України. Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 625 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_3