Справа № 523/4592/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Строіч Л.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення з приміщення літньої кухні та визнання приналежності будівельних матеріалів.

Після залучення до участі в справі відповідачем ОСОБА_2, позовні вимоги до ОСОБА_3 ухвалою суду залишені без розгляду.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив усунути йому перешкоди в користуванні власністю, а саме приміщенням кухні, що збудована та розташована у дворі будинку №92 по вул.Лузанівській у м.Одесі, шляхом покладення на відповідачку ОСОБА_2 зобовязання звільнити приміщення кухні, зайняте нею без належних правових підстав.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що на праві власності йому належить квартира №2 по в будинку №92 по вул.Лузанівська в м.Одесі, яку він придбав в 1996 році у своїх родичів, які емігрували з України. Оскільки будинок не газифікований, його мешканці з дозволу компетентних установ у дворі будували літні кухні, у кожного власника була окрема. У 1984 році за домовленістю з сусідами ним та його рідним дядьком ОСОБА_4, який на той час був власником квартири №2, була побудована літня кухня в дворі вказаного будинку, що підтверджують сусіди. Після купівлі квартири він став правонаступником даного приміщення і згодом розпочав оформлення документів, які б надали йому можливість ввести будівлю в експлуатацію. Однак, в 2004 році невідомі особи підробили його підпис, заволоділи квартирою та його майном, яке в ній знаходилося. З 2004 року по 2010 рік розглядалася його справа про відновлення права власності. 6 вересня 2010 року було прийнято рішення та йому було повернуто право власності на квартиру. За вказаний час він не мав доступу до оселі, усі документи зникли. За час слухання справи в апеляційному суді сусідка ОСОБА_5, яка кілька років тому придбала квартиру №3 та її донька ОСОБА_2, скориставшись його відсутністю, без відповідної правової підстави, самовільно захопили приміщення кухні, яке він будував. На даний час кухнею користується ОСОБА_2 та перешкоджає йому у введенні приміщення кухні в експлуатацію.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Крім того, він зазначив, що усі сусіди відмовляли матір відповідачки придбавати спірне приміщення у попередньої власниці квартири та говорили, що кухня належить господарям квартири №2, однак вона не послухала, а до її квартири №3 також є окремо збудована у дворі літня кухня, якою вона також користується. Відповідачка користується двома кухнями, одну з яких здає квартирантам, в іншій робить ремонт, а в його складає будівельні матеріали.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти позову вказуючи на те, що кухню було придбано у попередньої власниці квартири №2 договір не укладався, оскільки приміщення кухні не оформлено, при цьому позивач не надав доказів про належність йому приміщення і те, що будівництво велося попереднім власником.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідачку та її представника, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно до умов договору купівлі-продажу від 27 червня 1996 року ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 квартиру АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 34,1 кв.м, в тому числі житловою 20,3 кв.м., право власності на яку було зареєстровано 16 серпня 1996 року (а.с.7-8).

Як видно з рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 6 вересня 2010 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа Перша одеська державна нотаріальна контора, про витребування майна із чужого незаконного володіння, виселення, скасування правовстановлюючих документів на імя ОСОБА_11 задоволено, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1 та поновлено реєстрацію права власності ОСОБА_1, а також виселено ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14 квартири АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно з нормами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 просить усунути йому перешкоди в користуванні власністю, однак як було судом встановлено, що позивач не є власником спірної будівлі з огляду на вимоги ч.1 ст.182 ЦК, оскільки право власності не було зареєстровано.

Відповідно до вимог ч.1,3,4 ст.105 ЦК Української УРСР 1963 року громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинку, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частина 3 цієї же статті визначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. У разі необхідності особа, може укласти договір щодо обєкту незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює держану реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва.

Нормами ч.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Судом також встановлено, що відповідач не є забудовником спірної будівлі, а лише користується нею без оформлення права власності.

Отже, будівля кухні не вводилася в експлуатацію і не була зареєстрована на праві власності ні за попередніми власниками квартири ні за позивачем, побудована без відповідного дозволу на земельній ділянці, яка для цієї мети не відводилася, тобто є самовільною будовою, відсутні відомості про її технічну характеристику.

Враховуючи межі заявлених вимог, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову не має, оскільки права власності не було порушено.

Керуючись ст.ст.10,11,58,59,60,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зобовязання звільнити приміщення кухні залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: