Справа № 591/6651/15-ц
Провадження № 2/591/2509/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року

Зарічний райсуд м. Суми в складі:

головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Устименко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська силікатна цегла» про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що з 18.01.2000 до 12.04.2015 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сумська силікатна цегла», де 01.10.2014 року на робочому місці під час виконання трудових обовязків отримав виробничу травму. 15.05.2015 року позивач звернувся до директора ТОВ «Сумська силікатна цегла» із заявою про видачу йому направлення на МСЕК для визначення ступеню втрати працездатності, і йому було відмовлено в цьому листом від 25.05.2015 року з тих підстав, що позивач вже не перебуває в трудових відносинах з підприємством. Просив визнати такі дії відповідача протиправними, зобовязати відповідача видати направлення для проходження МСЕК.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що в квітні 2015 року за його письмовою заявою відповідач видав йому направлення для проходження медкомісії, але він медогляд не пройшов.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки у звязку із звільнення позивача, підприємство, з яким він не перебуває у трудових відносинах, не має підстав видавати направлення на МСЕК, за законом роботодавець має право видавати такі направлення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов необґрунтований, та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 18.01.2000 до 16.04.2015 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сумська силікатна цегла», і був звільнений за власним бажанням, що підтверджується копією наказу № 13-к (а.с.22).

Згідно з актом від 31.10.2014 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, 01.10.2014 року мельник вапна ОСОБА_1 отримав під час виконання своїх трудових обовязків травму на виробництві у вигляді закритого перелому лобкової кістки справа, забою правого кульшового суглобу, помірного больового синдрому, значного порушення статики ходи (а.с.5-6).

30.10.2014 року проведено розслідування нещасного випадку, що стався 01.10.2014 року, про що був складений акт (а.с.7-8).

02.04.2015 р. ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до директора ТОВ «Сумська силікатна цегла», в якій просив направити його на медичну комісію з метою визначення можливості продовження роботи за професією мельника вапна або необхідності переведення його на іншу роботу та освідчення на МСЕК для встановлення відсотку втрати професійної працездатності (а.с.19).

З письмової відповіді, що була надана позивачу 09.04.2015 року, вбачається, що ОСОБА_1 на його прохання надано направлення за рахунок підприємства на позачерговий медичний огляд з метою визначення можливості продовження роботи за професією мельника вапна або необхідності переведення його на іншу роботу та направлення на МСЕК (а.с.20).

16.04.2015 року позивач на підставі його заяви був звільнений з підприємства за власним бажанням (а.с.21-22).

07.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «Сумська силікатна цегла» з письмовою заявою, в якій просив видати йому направлення на МСЕК для визначення втрати працездатності (а.с.23), але листом від 25.05.2015 року йому було відмовлено та розяснено, що направлення на МСЕК могло бути видане підприємством як роботодавцем, але оскільки позивач звільнений з підприємства, то підстави для видачі йому такого направлення відсутні (а.с.24).

Відповідно до п. 3.8 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністра охорони здоровя України від 21.05.2007 року № 246, роботодавець забезпечує за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дає змоги йому виконувати свої трудові обов'язки.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду, суду чи прокуратури.

Відповідно до п. 23 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1317, медико-соціальна експертиза повинна здійснюватися після повного та всебічного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу, соціально-психологічного діагнозу, професійно-трудового прогнозу, одержання результатів відновного лікування, соціально-трудової реабілітації та інших даних, що підтверджують стійкий або необоротний характер захворювання.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у звязку з їх необґрунтованістю, оскільки позивачеві було видане роботодавцем направлення для проходження медичного огляду, який повинен був передувати проведенню МСЕК, але, як пояснив сам позивач в судовому засіданні, він не скористався цим направленням та не пройшов медичний огляд. Натомість, він звернувся до відповідача із заявою про видачу направлення на МСЕК вже після звільнення з підприємства, коли воно вже не було його роботодавцем, а тому не мало підстав видавати йому таке направлення. У даному випадку відповідно до ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» огляд потерпілого міг бути проведений МСЕК за направленням лікувально-профілактичного закладу або профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду, суду чи прокуратури.

Керуючись ст. ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», п. 23 Положення про медико-соціальну експертизу затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1317, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Суддя