Номер провадження: 22-ц/785/2098/15
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Журавльова О.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за зустрічним позовом ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 року,-

встановила :

В серпні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними право спільної часткової власності по 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В обгрунтування позову вказували, що вказана квартира належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № 1087 виданого 19.11.1996 року УЖКХ виконкому Одеської міської ради народних депутатів. 07.05.2007 року ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала позивачам, а також відповідачу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 померла. Спадковим майном після смерті ОСОБА_6 є квартира за вищевказаною адресою. Позивачі належним чином приняли спадщину, шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Але у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину позивачам було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив визнати за ним права спільної часткової власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1. В обгрунтування зустрічного позову вказував, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Спадковим майном після смерті ОСОБА_6 є квартира за адресою: АДРЕСА_1. Він належним чином прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.10.2014 року зустрічний позов ОСОБА_4 був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задоволено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задоволено. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право спільної часткової власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 26,8 кв.м., загальною площею 44,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право спільної часткової власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 26,8 кв.м., загальною площею 44,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право спільної часткової власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 26,8 кв.м., загальною площею 44,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 який не приймав участь у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позовах ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 про визнання права власності на АДРЕСА_1 відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № 1087 виданого 19.11.1996 року УЖКХ виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Право власності ОСОБА_6 у встановленому порядку зареєстровано в КП "Одеське МБТІ та РОН" 02.12.1996 року в реєстровій книзі під № 125 стр. 18 кн. 26к. Вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про право власності на квартиру з відміткою КП "Одеське МБТІ та РОН" про реєстрацію. 07 травня 2007 року ОСОБА_6, склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської нотаріальної контори Богун І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 6-62. Вказані обставини підтверджуються Заповітом та Витягом № 9541235 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.05.2007 року. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_6 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 16 листопада 2010 року ОСОБА_6 померла. Її смерть у передбаченому порядку зареєстрована у відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського міського управління юстиції Одеської області, про що у Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина. Спадкове майно складається із квартири за адресою: АДРЕСА_1. 07 лютого 2011 року, будучи спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 за заповітом сторони по справі звернулися до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини. У зв'язку з тим, що спадкова справа перебувала у провадженні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, їх заява була направлена на його адресу. Вказані обставини підтверджуються листом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори за вих. № 625/01-16 від 11.02.2011 року. 10.03.2011 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 сторонам по справі стало відомо, що 02.11.2010 року, у період загострення хвороби, ОСОБА_6 оформила інший заповіт, згідно до якого заповідала все належне їй майно ОСОБА_5 Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2013 року (справа № 1519/2-4996/11), вказаний заповіт був визнаний недійсним. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31.10.2013 року, вказане рішення суду першої інстанції в цій частині залишено без змін та набрало законної сили (справа №22-ц/785/7217/13). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за вих. № 121/02-14 від 20.06.2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у звязку з неможливістю надати оригінали правовстановлюючих документів. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду Цивільних і кримінальних справ у п.3.1. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справпро спадкування", звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). За змістом ст.392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема житловий будинок, земельну ділянку. Відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Згідно вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

З даним рішенням суду особи, що беруть участь у справі, погодились і його в апеляційному порядку не оскаржували.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції звернувся особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_5

Оскаржуючи судове рішення, апелянт обґрунтовував свої вимоги тим, що зазначеним рішенням порушуються його права, оскільки він та його сім'я проживають у спірній квартирі, він являється спадкоємцем по закону і по заповіту після смерті ОСОБА_6, та те, що стосовно експертів, які нібито дали завідомо неправдивий висновок, що ОСОБА_6 була недієздатна на час складання заповіту на його користь, відкрите кримінальне провадження, проводиться слідство, та на квартиру накладено арешт.

Однак, з даними доводами апелянта колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

ОСОБА_5 не входить до кола спадкоємців, а ні законом, а ні за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 за заповітом від 07.05.2007 року посвідченим державним нотаріусом Першої Одеської нотаріальної контори являються: ОСОБА_2, ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_4

07 лютого 2011 року, будучи спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 за заповітом сторони по справі звернулися до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини. У зв'язку з тим, що спадкова справа перебувала у провадженні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, їх заява була направлена на його адресу. Вказані обставини підтверджуються листом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори за вих. № 625/01-16 від 11.02.2011 року. 10.03.2011 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 сторонам по справі стало відомо, що 02.11.2010 року, у період загострення хвороби, ОСОБА_6 оформила інший заповіт, згідно до якого заповідала все належне їй майно ОСОБА_5

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2013 року (справа № 1519/2-4996/11), вказаний заповіт був визнаний недійсним. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31.10.2013 року, вказане рішення суду першої інстанції в цій частині залишено без змін та набрало законної сили (справа №22-ц/785/7217/13).

Отже, враховуючи вказані рішення суду, що надбали законної сили ОСОБА_5 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, яка була власником спірного майна.

Апелянт не надав жодного доказу, що він та його сім'я проживають у спірний квартирі.

Посилання апелянта на та, що стосовно експертів, які нібито дали завідомо неправдивий висновок, що ОСОБА_6 була недієздатна на час складання заповіту на його користь, відкрито кримінальне провадження, є необґрунтовані оскільки відповідно до частини 4 ст. 61 ЦПК України, лише вирок у кримінальному провадження, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки.

Вищезазначене свідчить про те, що оскаржуваним рішенням суду по даній справі жодним чином не порушені неіснуючі права користування спірним житловим приміщенням апелянта, та суд не вирішував питання про його права та обов'язки.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 8 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" від 24 жовтня 2008 року №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскільки суд першої інстанції у даному випадку не вирішував питання про права та обов'язки апелянта ОСОБА_5, який не залучався до участі у справі, крім того матеріали справи не містять доказів того, що даним судовим рішенням порушені права чи інтереси апелянта, колегія суддів дійшла висновку про те, що апелянт ОСОБА_5 не має права на апеляційне оскарження рішення суду, у зв'язку з чим апеляційне провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційної скарги не надали суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх доводів апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, оскільки оскаржуваним судовим рішенням суд першої інстанції не вирішував питання про їх права та обов'язки.

Керуючись ч. 1 ст. 292, ст.ст. 303, 304, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за зустрічним позовом ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

К.П.Мартинова