ЄУН № 337/5134/15-ц
Провадження № 2/337/2027/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 жовтня 2015 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючої судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Хортицький районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який після уточнення, мотивує тим, що на підставі договору дарування від 28.04.2001 року він є єдиним власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі зареєстрована його колишня дружина відповідачка ОСОБА_2 (шлюбне прізвище - ОСОБА_1) А.С., яка не проживає в квартирі та він не веде з нею спільного господарства. Оскільки відповідачка фактично вже тривалий час в даній квартирі не приживає і не зявляється, а постійно проживає за іншою адресою, в добровільному порядку з реєстрації не бажає знятись, на його прохання це зробити відмовляється, просить усунути перешкоди в користуванні належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_2, та позбавити права користування, шляхом зняття відповідачки з реєстрації за цією адресою.

Представник позивача до початку судового засідання подав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки не повідомила та заперечень суду не надала.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

Представники третіх осіб: Хортицького РВ в м. Запоріжжі УДМС України до суду не прибули, до суду надійшла відповідна заява про розгляд справи у відсутність представника третьої особи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню через наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2013р., який розірвано згідно рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2015р., яке набрало законної сили 22.09.2015р.

Згідно рішення про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу ОСОБА_3 відновлено дошлюбне прізвище «Левченко».

Відповідачка ОСОБА_2 (ОСОБА_3) зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою МКП «Основаніє» №1869 від 25.08.2015р., довідкою сектору адресно-довідкової роботи управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про місце реєстрації відповідача.

Згідно акту про фактичне проживання громадян від 03.09.2015 року, складеного МКП «Основаніє» за участю сусідів, ОСОБА_3 (після розірвання шлюбу - ОСОБА_2) А.С. за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована, але фактично не проживає з 17.05.2013 року.

Власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 Даний факт підтверджено договором дарування квартири від 28.04.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер №1486.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачка ОСОБА_2 не надала суду заперечень проти вимог позову та викладених в ньому обставин, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про позбавлення права користування житловим приміщенням обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню, тому що його інтереси порушені, він не має змоги користуватися та розпоряджатися належним йому майном за своїм розсудом, а відповідачка тривалий строк понад один рік не користується спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає.

Щодо вимоги про примусове зняти відповідача з реєстрації в квартирі, то суд вважає за необхідне позов в цій частині залишити без задоволення через наступне:

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Аналіз наведеної норми закону свідчить про те, що підставою для зняття з реєстрації є рішення суду, що набрали законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з вищевикладеного та діючого законодавства, питання щодо реєстрації місця проживання або зняття з реєстрації не входять до компетенції суду.

Таким чином, суд приходе до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 1,10,11,60,130,159,213-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 квартирою за адресою: АДРЕСА_2 та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Хортицького районного суду м.Запоріжжя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В.Сидорова