АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2571/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 Левченко В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБородійчука В. Г.
суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Черкаси апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - Медвідя Олександра Івановича та доповнення до апеляційної скарги представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - Медвідя Олександра Івановича на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

14 травня 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24 січня 2013 року о 18 год. 30 хв. на технологічній дорозі Чигирин-Орбіта, водій ОСОБА_8, керуючи автомобілем Мазда-6 д.н.з. НОМЕР_3, при виникненні перешкоди в русі, не впевнився у безпечності маневру, здійснив перестроювання на смугу зустрічного руху, не надавши переваги в русі автомобілю Тойота Кемрі д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7, який рухався позаду і виконував маневр обгону. В результаті таких дій водій автомобіля Тойота-Кемрі для уникнення і зіткнення з автомобілем Мазда-6 змушений був з'їхати на узбіччя, де зіткнувся з деревом.

В результаті ДТП автомобіль Тойота Кемрі отримав механічні ушкодження. Відповідно до висновку № 017/13 експертного автотоварознавчого дослідження від 25 березня 2013 року сума заподіяних збитків складає 88 240 грн. 30 коп.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_8 була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія «Провідна» згідно поліса № АВ/5903164/2411/12 від 27 січня 2012 року; страхова сума за шкоду, заподіяна майну, визначена в 50 000 гривень.

За повідомленням ПрАТ «СК «Провідна» від 16 квітня 2013 року №17-10/6800 ОСОБА_7. відмовлено у виплаті страхового відшкодування в зв'язку з поданням страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. Рішення про відмову у виплаті страховою компанією було прийнято на підставі висновку № 038-03/2013 від 30 березня 2013 року дослідження обставин і механізму утворення пошкоджень автомобіля Тойота Кемрі д.р.н. НОМЕР_2, складеним експертом ТОВ Експертно-правовий центр «Правекс» Любарським К.А.

Просив стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, в межах ліміту страхового відшкодування в сумі 50 000 грн. та з відповідача ОСОБА_8 різницю між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 38 240 грн. 30 коп..

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2014 року позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року скасовано, а справу повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в межах ліміту страхового відшкодування в сумі 50 000 грн..

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в сумі 38 240 грн. 30 коп..

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» судовий збір в прибуток держави в сумі 500 грн..

Стягнуто з ОСОБА_8 судовий збір в прибуток держави в сумі 382,40 грн..

В апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги представник ПрАТ «СК «Провідна» - Медвідь О.І. просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2015 року як незаконне та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та доповнення до апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що 24 січня 2013 року о 18 год. 30 хв. на технологічній дорозі Чигирин-Орбіта водій ОСОБА_8, керуючи автомобілем Мазда-6 д.н.з. НОМЕР_3, при виникненні перешкоди у русі, не впевнився у безпечності маневру, здійснив перестроювання на смугу зустрічного руху, не надавши переваги в русі автомобілю Тойота Кемрі д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7, який рухався позаду і виконував маневр обгону. В результаті таких дій водій автомобіля Тойота Кемрі для уникнення зіткнення з автомобілем Мазда-6 змушений був з'їхати на узбіччя, де зіткнувся з деревом. В результаті ДТП, автомобіль Тойота Кемрі отримав механічні ушкодження.

24 січня 2013 року працівниками ДАІ було складено адміністративний протокол на громадянина ОСОБА_8, за ст. 124 КпАП України (а.с. 55 Т. 1).

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2013 року (а.с. 6 Т. 1) ОСОБА_8 звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за малозначністю. Провадження у справ закрито.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АВ/5903164/2411/12 від 27 січня 2012 року (а.с. 7 Т. 1), цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_8 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». Згідно полісу, страхова сума за шкоду завдану майну, визначена у розмірі 50 000 грн..

Листом № 17-10/6800 від 16 квітня 2013 року (а.с. 4-5 Т. 1) ПрАТ «СК «Провідна» відмовила ОСОБА_7. у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з поданням страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Звертаючись до суду з позовною заявою (а.с. 1-3 Т. 1) позивач в обгрунтування позовних вимог вказав, що автомобіль Тойота Кемрі, яким він керував під час ДТП, зазнав механічних ушкоджень і на вартість відновлювального ремонту позивач витратив 88 240,30 грн.. 25 січня 2013 року ним було подано до ПрАТ «СК «Провідна» заяву про настання страхового випадку. Відповідач ОСОБА_8, постановою суду був визнаний у вчиненні адміністративного правопорушення та повністю визнав свою вину. Страхова компанія не відшкодувала у встановленому законом порядку шкоду, яка була заподіяна внаслідок ДТП в межах встановленого ліміту відповідальності ОСОБА_8 за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АВ/5903164/2411/12 від 27 січня 2012 року. Вважає відмову страхової компанії у виплаті йому страхового відшкодування необґрунтованою та просив відшкодувати завдану шкоду, стягнувши її з страхової компанії в межах встановленого ліміту страхування та з відповідача ОСОБА_8 різницю між страховим відшкодуванням та сумою завдана них збитків.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивач повністю довів належними доказами обґрунтованість позовних вимог. Суд визнав, що неправомірними діями відповідачів дійсно було порушено право позивача на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, розмір суми збитків було підтверджено належними вмотивованими доказами, тому позовні вимоги задоволено повністю.

В апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги, представник ПрАТ «СК «Провідна» - Медвідь О.І. зазначив, що при розгляді справи, районний суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, не з'ясував всі обставини, що мають значення для справи та дав неправильну оцінку доказам, що призвело до невідповідних висновків, викладених у рішенні суду дійсним обставинам справи та спричинило незаконного та необґрунтованого рішення.

В обгрунтування своїх доводів, представник апелянта вказав, що ПрАТ «СК «Провідна» було проведено огляд місця ДТП, фотофіксацію пошкоджень автомобілів. Проведеними заходами було виявлено ознаки невідповідності заявлених обставин події наявним на автомобілі пошкоджень. З метою з'ясування дійсних причин та обставин події, що має ознаки страхового випадку, ПрАТ «СК «Провідна» було замовлено транспортно-трасологічне дослідження обставин і механізму утворення пошкоджень транспортного засобу внаслідок ДТП, заявленої позивачем та страхувальником в заяві про виплату та повідомленні про ДТП, відповідно. Згідно висновку експертного транспортно-трасологічного дослідження № 038-03/2013 від 30 березня 2013 року, зробленого судовим експертом Любарським К.А. встановлено, що комплекс пошкоджень автомобіля Тойота Кемрі д.н.з. НОМЕР_2 з технічної точки зору не відповідає причинам і обставинам події.

На підставі даного висновку, страховою компанією було відмовлено в виплаті страхового відшкодування позивачеві в зв'язку з поданням страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Представник апелянта підтримав дані доводи під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та вказав, що позивач не надав суду доказів, які б спростовували висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження, законність та обґрунтованість рішень страховика щодо відмови у виплаті страхового відшкодування. Вважає, що суд поверхнево та однобічно дослідив матеріали справи, з формальних підстав відхилив як доказ висновок експертного транспорно-трасологічного дослідження № 038-03/2013 від 30 березня 2013 року, що призвело до неправильного вирішення спору.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги, пояснень, наданих сторонами, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими обставинами справи та наявними матеріалами справи і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Як вже зазначалося вище, 24 січня 2013 року сталася дорожньо-транспорта пригода, внаслідок якої автомобіль Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_7 отримав механічні ушкодження.

Дійсно, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2013 року (а.с. 6 Т. 1) ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, однак враховано, що він визнав свою вину та до адміністративної відповідальності притягується вперше, а тому звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України за малозначністю. Провадження у справ закрито.

ПрАТ «СК «Провідна» відмовила ОСОБА_7. у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи свою відмову тим, що страхувальником подано свідомо неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

Судом першої інстанції було встановлено, що на день розгляду справи автомобіль позивача відремонтований.

Згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження від 25 березня 2013 року № 017/13 сума завданих збитків складає 88 240,30 грн. (а.с. 8-27 Т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору від 27 березня 2013 року (а.с. 199 Т. 2), укладеного між ПП ОСОБА_11 та позивачем ОСОБА_7, ремонт автомобіля Тойота Кемрі, номерний знак НОМЕР_2, склав 89 935,90 грн., про що зазначено в п. 3.1 (ціна договору).

Вказану суму грошових коштів за ремонт автомобіля позивач сплатив згідно квитанції № 0383475 від 10 травня 2013 року (а.с. 198 Т. 2) та підписав акт виконаних робіт № ААВ-0172 (а.с. 162-163 Т. 2).

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_7, представник страхової компанії вказував на те, що ПрАТ «СК «Провідна» не згідна з фактом настання страхового випадку. В обгрунтування цих доводів було вказано, що представники страхової компанії неодноразово звертались з заявами про вчинення співробітниками ВДАІ Чигиринського РВ УМВС України в Черкаській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (а.с. 99-101 Т. 1, а.с. 139-142 Т. 1, а.с. 240 Т. 1), яке полягало в тому, що працівниками ДАІ не виявлено невідповідність пошкоджень транспортних засобів учасників ДТП обставинам ДТП та відповідно неправильно оформлено адмінматеріали на ОСОБА_8 за ст. 124 КУпАП. Дані доводи буди також підтверджені представником апелянта і в суді апеляційної інстанції.

Однак, колегія суддів не може визнати їх обгрунтованими, оскільки по даним заявам проводилася перевірка та були прийняті постанови про закриття кримінального провадження відносно працівників ДАІ. Доказів, які б підтвердили неправомірність дій працівників ДАІ при складанні та оформленні адмінпротокола на ОСОБА_8 за ст. 124 КУпАП суду не було надано.

Відповідно до ст. 22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5903164/2411/12 від 27 січня 2012 року цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_8 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». Згідно полісу, страхова сума за шкоду завдану майну, визначена у розмірі 50 000 грн..

Так як, матеріалами справи, а саме висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 25 березня 2013 року № 017/13 (а.с. 8-27 Т. 1) сума завданих збитків складає 88 240,30 грн., тому розмір позовних вимог позивача до відповідача ПрАТ «СК «Провідна» на суму страхового відшкодування 50 000 грн. та до відповідача ОСОБА_8 на суму 38 240,30 грн. як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є вмотивованим і відповідає матеріалам справи.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що висновок № 038-03/2013 від 30 березня 2013 року дослідження і механізму утворення пошкодження автомобіля Тойота Кемрі д.н.з. НОМЕР_2, складений експертом ТОВ Експертно-правовий центр «Правекс» Любарським К.А. (а.с. 63-69 Т. 1) не є належним доказом у справі, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначений документ не являється висновком експерта у розумінні ст. 66 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За нормою ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Згідно роз'ясненням, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року № 8 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Висновок експерта не є актом, що встановлює, змінює чи припиняє правовідношення, а є лише думкою особи, яка має знання, що їх не мають інші. У розумінні ст. 27 ЦПК України висновок експерта є засобом доказування у справі. Водночас він не має пріоритетної сили щодо інших доказів, які є у справі, оскільки ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді під час судового засідання всіх обставин справи в їхній сукупності.

При вирішенні даної справи, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що в матеріалах справи маються первинні докази того, що 24 січня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода. В цей же день, працівниками ДАІ було проведено огляд місця події, складено адміністративний протокол на громадянина ОСОБА_8 за ст. 124 КУпАП, який постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2013 року був визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Дана постанова ніким не оскаржена, набрала законної сили та є чинною на даний час. Крім того, страховою компанією не надано ніяких доказів, що підтверджують неправомірність дій працівників ДАІ при проведенні первинних дій огляду місця ДТП та складення адміпротоколу на ОСОБА_8. Надані та приєднані до матеріалів справи заяви представників страхової компанії про вчинення співробітниками ВДАІ Чигиринського РВ УМВС України в Черкаській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України не спростовують законність їхніх дій, оскільки суду не надано доказів притягнення працівників ДАІ до відповідальності та визнання їхніх дій незаконними з цього приводу.

Отже, з врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що, дійсно, мав місце страховий випадок і відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування порушує право позивача на відшкодування майнової шкоди, а тому таке право потребує захисту, передбаченого нормами чинного законодавства України.

Крім того, ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції представником апелянта не було доведено належними та допустимими доказами та обставина, що страхувальником та потерпілим подано неправдиві покази щодо обставин та механізму ДТП, не спростовано доводи позивача про вмотивованість його позовних вимог.

Вірним є також висновок суду в частині відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, який прийнято у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України і підстав для його зміни чи скасування в цій частині немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, позивачем не надано ніяких обгрунтованих та підтверджуючих доказів в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому висновок районного суду є правильним і скасуванню не підлягає.

Крім того, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані сторонами доводи в підтвердження та заперечення вимог апеляційної скарги і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду апелянтом та його представником не наведено.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - Медвідя Олександра Івановича відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :