Єдиний унікальний номер 229/2017/15-ц
Номер провадження № 2/229/1482/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого -судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В. М.,

за участі представник позивача Довганіча А.М.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк ' Приватбанк' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,

в с т а н о в и в:

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 01 жовтня 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 14 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 12000 гривень зі сплатою 36 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 06 травня 2015 р., складає 29564,07 гривень.

Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" з'явився у судове засідання, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з'явилася, позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона в ПАТ КБ "Приватбанк" кредит не отримувала, заяву не писала про отримання кредиту, підпис в заяві не її. З цих підстав вона звернулась до органів внутрішніх справ із заявою про шахрайство, та за її заявою відкрито крмінальне провадження. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом, встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 14 грудня 2012 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № б/н, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 12000 гривень зі сплатою 36 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 26 )

На час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2012 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 29564,07 гривень.

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що вона кредит не брала, заяву про видачу кредиту не писала, підпис в заяві не її.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Як вибачається із заяви ОСОБА_2 (а.с.26) та ксерокопії паспорту ОСОБА_2 (а.с. 46) вказані в них підписи від імені ОСОБА_2 різні.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000558 09 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до органів досудового слідства про те, що у грудні 2012 року ОСОБА_3 підробила та використала кредитний договір КБ "Приватбанк", по якому отримала грошові кошти у сумі 12000 гривень (а.с.76).

В рамках даного кримінального провадження постановою слідчого СВ Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 20 червня 2015 року була призначена судово-почеркознавча експертиза (а.с.95).

Згідно висновку експерта № 1206 від 17 липня 2015 року рукописні записи в заяві про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитками печатки від 14 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_2 виконані не ОСОБА_2.

Встановити чи виконані спірні в графах "Підпис (власника рахунку) ОСОБА_2 або іншою особою не уявилось можливим, тому що спірні підписи відрізняються від зразків підпису ОСОБА_2 за загальними ознаками.

Рукописний запис "ОСОБА_2" в додатку від 14 грудня 2012 року до договору від 14 грудня 2012 року на послуги розрахунково-касового обслуговування виконаний не ОСОБА_2 Встановити чи виконані спірні в графах " Клієнт підпис" ОСОБА_2 або іншою особою не уявилось можливим, тому що спірні підписи відрізняються від зразків підпису ОСОБА_2 за загальними ознаками.

Рукописний запис "ОСОБА_2" в заяві на ім'я директора Краматорської філії Приватбанку від ОСОБА_2, виконаний не ОСОБА_2

Встановити чи виконаний підпис в заяві на ім"я директора від ОСОБА_2 ОСОБА_2 або іншою особою не уявилось можливим, тому що спірні підписи відрізняються від зразків підпису ОСОБА_2 за загальними ознаками.

Представник позивача пояснював, що можливо заповнення заяви на видачу кредиту не власником рахунку, а іншою особою, але у виключних випадках. Які це випадки він суду не пояснив.

Також представник позивача не зміг пояснити суду, чому заяву заповнено було не ОСОБА_2, а іншою особою, чому служба безпеки не звернула увагу на різні підписи ОСОБА_2 в заяві на отримання кредиту та в ксерокопії паспорту.

Статтею 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07 грудня 2000 року Банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України клієнтів, що укладають з банком кредитні договори, договори про зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов'язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

У разі ненадання клієнтом (особою, представником клієнта) документів, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, рахунок не відкривається, зазначені в частині другій цієї статті договори (фінансові операції) не укладаються (не здійснюються).

Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Банк має право витребувати інформацію, яка стосується ідентифікації клієнта (в тому числі керівників клієнта - юридичної особи, представника клієнта), вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, здійснення поглибленої перевірки клієнта, в органів державної влади, державних реєстраторів, банків, інших юридичних осіб, а також здійснювати заходи щодо збору такої інформації з інших джерел.

Банк зобов'язаний витребувати в органів державної влади, державних реєстраторів, банків, інших юридичних осіб інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для аналізу відповідності фінансової операції змісту його діяльності та фінансовому стану.

Таким чином, у Банка були усі законні можливості перевірити особу позичальника та усунути розбіжності, які виникли у підписах, заповненнях заяви і тільки після цього надати кредит.

Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представник позивача, посилався у судовому засіданні на те, що надана відповідачем судова-почеркознавча експертиза не може бути належним доказом по справі, оскільки вона проведена не за ухвалою суду, але від проведення іншою експертизи відмовився.

Суд, вважає, що позивач не довів суду того, що саме відповідач ОСОБА_2 отримала кредит, з нею було укладено кредитний договір та вона повинна нести обов"язки за даним кредитом, тому у задоволенні позовних вимог треба відмовити.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то судові витрати також не підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 146, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.. 1050 ЦК України, Закон України "Про банки та банківську діяльність"суд-

в и р і ш и в :

в задоволені позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк ' Приватбанк' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: А. Л. Гонтар