Справа № 572/3167/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі МАРТИНЮК І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення попереднього стану шляхом знесення самочинного будівництва та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, КЛЕСІВСЬКОЇ ОСОБА_3 Сарненського району Рівненської області про скасування рішень ОСОБА_4 селищної ради Сарненського району № 1367, № 1012, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить зобовязати ОСОБА_2 повернути їй самовільно зайняту ним земельну ділянку № 9, розташовану в смт.Клесів вул.Партизанська Сарненського району Рівненської області, відновити земельну ділянку до стану, який існував до порушення її прав шляхом знесення самочинного будівництва та зобовязати відповідача ухилятись від вчинення дій, що порушують права позивача або створюють небезпеку порушенню прав стосовно володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою в смт.Клесів Сарненського району Рівненської області по вул.Партизанській,9.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_4 селищної ради Сарненського району Рівненської області, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_4 селищної ради № 1367 від 29 квітня 2015 року «Про розгляд звернення ОСОБА_1» та № 1012 від 19 червня 2014 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», скасувати державну реєстрацію, здійснену 15 липня 2015 року Реєстраційною службою Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, стосовно земельної ділянки площею 0,25 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою : с.Клесів вул.Партизанська,9 Сарненського району Рівненської області, на імя ОСОБА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 54). В судовому засіданні представник позивача відповідача ОСОБА_1 поданий останньою позов підтримала в повному обсязі, щодо зустрічного позову заперечила, не визнавши заявлені ОСОБА_2 вимоги в повному обсязі. По суті представник пояснила, що відповідач самовільно зайняв належну ОСОБА_1 земельну ділянку і розпочав на ній самочинне будівництво, будівельні роботи він продовжує і на даний час, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідач позивач ОСОБА_2 вимоги ОСОБА_1 не визнав, підтримавши власний зустрічний позов. ОСОБА_2 пояснив, що ні ОСОБА_1, ні спадкодавець ніколи не користувались спірною земельною ділянкою, дану земельну ділянку отримав в користування прадід відповідача позивача ОСОБА_5, після якого ділянку використовувала баба ОСОБА_2, з якою і проживав останній з 1987 року.

Представник відповідача по зустрічному позову, ОСОБА_4 селищної ради, пояснив, що, дійсно селищною радою було прийнято рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за наявності спору щодо цієї земельної ділянки між сторонами по справі, який селищна рада не спроможна вирішити через відсутність документів, що підтверджують виділення земельних ділянок у селищі, так як до 1969 року адреси у книгах по господарського обліку не значились.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та не підлягає до задоволення, в той час як зустрічний позов ОСОБА_2 слід задоволити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В позовній заяві ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тими обставинами, що ОСОБА_2 на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці самовільно розпочав будівництво, чим порушив її права власника цієї земельної ділянки, а тому вона просить відновити її права шляхом знесення самочинного будівництва.

Відповідно до ч.4 ст.37 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Таким чином, вимагати знесення самочинного будівництва може лише власник або користувач земельної ділянки.

Позивачем відповідачем ОСОБА_1 надані отримані нею відповіді на звернення останньої до ДАБІ у Рівненській області, Державної інспекції сільського господарства, із яких встановлено, що ОСОБА_1 протягом травня червня 2015 року зверталась із відповідними заявами щодо порушення ОСОБА_2 її прав як власника земельної ділянки, на якій останній розпочав самовільне будівництво. Аналогічну заяву ОСОБА_1 3 червня 2015 року подано до Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області, що підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 11 серпня 2015 року.

Однак, на момент проведення ОСОБА_2 самочинного будівництва та написання ОСОБА_1 відповідних заяв до різних інстанцій про порушення її прав на землю, остання власником або користувачем спірної земельної ділянки не була, що встановлено із акту № 124/108 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13 травня 2015 року та припису № 124/69 від 13 травня 2015 року. Надані позивачем копії свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 липня 2015 року, доводять, що право власності на земельну ділянку по вул.Партизанській, 9 с.Клесів Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 було оформлено лише 15 липня 2015 року.

Надані ОСОБА_2 докази, а саме : копія ОСОБА_6 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 серпня 2005 року, копія заповіту від 1 грудня 1998 року, копії свідоцтв про народження ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, копія свідоцтва про одруження останньої, доводять ті обставини, що відповідач - позивач є власником житлового будинку № 11 по вул.Партизанській смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, який ним успадковано від ОСОБА_9, а нею, в свою чергу, від ОСОБА_5.

Із довідки, виданої Рівненським ОБТІ № 4450 від 25 червня 2014 року, встановлено, що прадід відповідача - позивача ОСОБА_5 був власником обєкта нерухомості по вул.Партизанській,17 с.Клесів Сарненського району Рівненської області з 29 травня 1960 року.

ОСОБА_4 селищною радою довідка № 5295 від 2 жовтня 2015 року доводить, що за ОСОБА_5 була закріплена земельна ділянка площею 0,25 га. по вул.Партизанській с.Клесів Сарненського району Рівненської області.

Факт користування ОСОБА_5 земельною ділянкою, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 підтвердили в суді свідки ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11

Відповідно до ч.5 ст.20 ЗК України 1970 року право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчувалось записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських рад.

Оглянуті судом книги по господарського обліку за 1951-1952 роки підтверджують вказані обставини, а саме перебування в користуванні ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,25 га., в подальшому 0.45 га., крім цього, книга по господарського обліку за 1963-1973 роки містить відмітку, що родина ОСОБА_12 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - № 9.

З огляду на наведені докази, ОСОБА_5, згідно із вимогами ч.1 ст.16 Земельного Кодексу УРСР 1970 року був користувачем спірної земельної ділянки.

ОСОБА_2 доведено, що спадкоємці ОСОБА_5 прийняли спадщину, так як фактично весь час проживали із ним, а ОСОБА_2 прийняв спадщину після ОСОБА_9 за заповітом.

Відповідно до ст.120 ЗК України - якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Враховуючи наведену норму, яка містилась і в Земельних Кодексах 1970 року та 1991 року до ОСОБА_2 перейшло право користування земельною ділянкою у тому же обсязі і на тих самих умовах.

Частиною 2 ст.107 ЗК України встановлено, що у разі неможливості виявлення дійсних меж земельних ділянок - їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Таким чином, рішення ОСОБА_4 селищної ради № 1367 від 29 квітня 2015 року «Про розгляд звернення ОСОБА_1» та № 1012 від 19 червня 2014 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» були прийняті без врахування фактичного користування земельною ділянкою, а тому є підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Враховуючи наведене, не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо повернення їй самовільно зайнятої ОСОБА_2 земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва.

Із копії рішення Сарненського районного суду від 19 листопада 2014 року та ухвали Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 20 лютого 2015 року встановлено, що право власності на житловий будинок ОСОБА_1 набула як спадкоємець матері ОСОБА_13 28 травня 2014 року. Земельну ділянку ОСОБА_1 не успадкувала, а тому реєстрацію права власності на неї вона проводила вперше на загальних підставах.

Частина 1 статті 116 Земельного Кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Надана ОСОБА_1 копія постанови слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області від 11 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження доводить, що право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_1 набула на підставі рішень ОСОБА_4 селищної ради № 1367 від 29 квітня 2015 року «Про розгляд звернення ОСОБА_1» та № 1012 від 19 червня 2014 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд».

Однак, наданий сесією ОСОБА_4 селищної ради дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не являється нормативним актом, що свідчить про передачу її у власність чи користування.

Рішення щодо передачі вказаної у позові земельної ділянки у власність чи користування ОСОБА_1, відповідно до вимог ч.2 ст.116 ЗК України ОСОБА_4 селищною радою не приймалось, так як воно не було надано суду представником позивача-відповідача або безпосередньо ОСОБА_4 селищною радою на доведення заперечень щодо зустрічних позовних вимог.

Підставами державної реєстрації прав, згідно із ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є договори, укладені у порядку, встановленому законом, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до цього Закону, свідоцтво про право власності, видане органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, рішення судів, що набрали законної сили, інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно. Вичерпний перелік документів, що підтверджують виникнення речових прав на нерухоме майно зазначено у п.37 Постанови КМУ № 868 від 17 жовтня 2013 року.

Таким чином, у державній реєстрації прав на спірну земельну ділянку відповідно до ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивачу реєстраційна служба мала відмовити, оскільки подані ОСОБА_1 документи не відповідали вимогам, встановленим цим Законом та не давали змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки таких документів, на підтвердження їх наявності, суду надано не було.

Надані представником позивача відповідача довідки щодо відсутності у Державному архіві Рівненської області інформації щодо перенумерації житлових будинків в смт.Клесів та стосовно передачі у власність ОСОБА_5 житлового будинку, не приймаються до уваги судом, так як вони не підтверджують та не спростовують жодних обставин по даним позовам.

З огляду на наведене, вимога ОСОБА_2 щодо скасування державної реєстрації, здійсненої 15 липня 2015 року Реєстраційною службою Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, стосовно земельної ділянки площею 0,25 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою : с.Клесів вул.Партизанська,9 Сарненського району Рівненської області, на імя ОСОБА_1, є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стороні, на користь якої ухвалено рішення присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд дійшов висновку щодо ухвалення рішення на користь ОСОБА_2 на користь останнього слід стягнути з ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. понесених судових витрат, оплата яких доводиться квитанцією №6.

На підставі наведеного, ст.ст. 16, 377, 378 ЦК України, ст.ст. 116, 118 ЗК України, керуючись ст.ст.60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання ОСОБА_2 повернути самовільно зайняту земельну ділянку по вул.Партизанській,9 смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, відновлення цієї земельної ділянки до стану, який існував до порушення прав ОСОБА_1 шляхом знесення самочинного будівництва на вказаній земельній ділянці та зобовязання ОСОБА_2 ухилятись від вчинення дій, що порушують права ОСОБА_1 або створюють небезпеку порушенню її прав стосовно володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою по вул.Партизанській,9 смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, стягнення понесених судових витрат відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, КЛЕСІВСЬКОЇ ОСОБА_3 Сарненського району Рівненської області задоволити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_4 селищної ради Сарненського району Рівненської області № 1367 від 29 квітня 2015 року «Про розгляд звернення ОСОБА_1» та № 1012 від 19 червня 2014 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд»; скасувати державну реєстрацію, здійснену 15 липня 2015 року Реєстраційною службою Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, стосовно земельної ділянки площею 0,25 га. з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою : с.Клесів вул.Партизанська,9 Сарненського району Рівненської області, на імя ОСОБА_1 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 54).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 487 грн. 20 коп. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з моменту проголошення.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_14