Справа № 364/1441/15-ц
Провадження № 2-з/364/7/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя ,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2015 року Володарським районним судом Київської області відкрито провадження у справі № 2/364/554/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя .

09.11.2015 року до суду надійшла заява про забезпечення позову , якою він просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову. Накласти арешт на :

- автомобіль марки «Фольксваген Туарег», державний номерний знак НОМЕР_1, 2012 року та до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії щодо названого автомобіля;

- накласти арешт на грошові кошти відповідача в межах заявленої суми позову, які знаходяться на поточних та депозитних рахунках відповідача ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою за адресою ,09321, Київської області , Володарського району с.Логвин де б воно не знаходилося, та оголосити заборону на їх відчуження , до часу винесення законного рішення по цивільній справі .

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. На обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача не надав суду відповідних письмових доказів . Так, в матеріалах цивільної справи відсутні дані, що названий автомобіль належить саме відповідачу. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову представник позивача також не надав доказів того , що автомобіль марки «Фольксваген Туарег», державний номерний знак НОМЕР_1, 2012 року належить саме відповідачу . Крім того, заявник в заяві про забезпечення позову не зазначає в яких саме банківських установах відкриті рахунки на ім'я ОСОБА_4 , а також, що на цих рахунках знаходяться грошові кошти.

Представник позивача у своїй заяві не наводить доказів того , що відповідач по справі ОСОБА_4 може або намагається уникнути відповідальності або існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене та правову позицію Верховного Суду України, викладену в Постанові Пленуму №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову в такий спосіб, про який просить позивач, оскільки воно призведе до порушення прав інших осіб, відносно яких заявник просить застосувати заходи забезпечення позову.

З таких обставин, враховуючи вище викладене, з врахуванням також того, що зазначені у заяві підстави для обрання виду забезпечення позову, не дають можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що не накладення арешту на нерухоме майно може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя -- відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує , апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г. Л. Моргун