Ухвала

іменем україни

25 вересня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московоського районного суду м. Харкова від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та примусове вселення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та примусове вселення, посилаючись на те, що відповідачка перешкоджає їм вільно користуватися своїми частина квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Московоського районного суду м. Харкова від 26 травня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 вересня 2015 року, позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Усунено перешкоди в користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом їх вселення до вказаної квартири.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, переглядаючи судове рішення в частині обґрунтованості вимог про вселення, виходив із доведеності порушення прав позивачів перешкоджанням у користуванні отриманим у спадок правом у спільній частковій власності (по ј частини) квартири АДРЕСА_1 та дійшов висновку з урахуванням ст. ст. 314, 317, 321, 386 ЦК України про захист порушених прав шляхом вселення позивачів до квартири.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні судові рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московоського районного суду м. Харкова від

26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від

01 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та примусове вселення відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П. Євграфова