АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/8983/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Марцинкевич В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів:Головачова Я.В., НевідомоїТ.О.

при секретарях - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Київської міської державної адміністрації про визнання дій протиправними та повернення незаконно витребуваних сум за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Уберезні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що за надані житлово-комунальні послуги відповідач забажав отримати подвійну оплату в частині оплати за утримання будинку і прибудинкової території, за централізоване постачання холодної води та водовідведення, за централізоване водовідведення гарячої води, зазначивши у квитанції про сплату житлово-комунальних послуг за лютий місяць 2015 року наявність у позивача боргу. Так, 24 лютого 2015 року позивачем сплачено за житлово-комунальні послуги на рахунок відповідача 192,72 грн. за січень місяць. Станом на 25 січня 2015 року заборгованість за січень 2015 року у позивача як отримувача комунальних послуг - відсутня. 10 березня 2015 року позивачем було отримано квитанцію про оплату комунальних послуг за лютий місяць 2015 року, в якій нараховано до сплати: 99,18 грн., за утримання будинку та прибудинкової території без врахування знижки тарифів за своєчасну оплату комунальних послуг споживачем в сумі 09,08 грн; борг за утримання будинку та прибудинкової території на суму 97,89 грн.; борг за централізоване постачання холодної води та водовідведення на суму 82,10 грн.; борг за централізоване водовідведення гарячої води на суму 12,52 грн. Вимоги відповідача щодо оплати утримання будинку та прибудинкової території в лютому 2015 року за тарифами без врахування знижки за своєчасну оплату позивачем задоволені та підлягають стягненню з відповідача, оскільки оплата за наданні послуги відповідача в січні 2015 року позивачем була здійсненна до 25 січня 2015 року, а саме 24 січня 2015 року. Просив стягнути з відповідача на його користь переплату за утримання будинку та прибункової території за підвищеними тарифами у сумі 9, 08 грн, 100 грн - у відшкодування моральної шкоди та визнати незаконними нарахування боргу в сумі 192, 72 грн

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, щооплата за наданні послуги відповідача в січні 2015 року позивачем була здійсненна до25 січня 2015 року, а саме 24 січня 2015 року, а відтак - вимоги про визнання незаконними нарахування боргу в сумі 192, 72 грн, повернення незаконно отриманих 9,08 грн та відшкодування моральної шкоди у сумі 100 грн підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача - Науменко С.В. просив апеляційну скаргу відхилити.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач не з'явився, про день час та місце розгляду справи за законом повідомлений належно.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, у зв'язку з їх недоведеністю.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що 24 лютого 2015 року позивачем сплачено за житлово-комунальні послуги на рахунок відповідача 192,72 грн. за січень місяць 2015 року.

10 березня 2015 року позивачем отримано квитанцію про оплату комунальних послуг за лютий місяць 2015 року, в якій нараховано до сплати: 99,18 грн., за утримання будинку та прибудинкової території без врахування знижки тарифів за своєчасну оплату комунальних послуг споживачем в сумі 09,08 грн.; борг за утримання будинку та прибудинкової території на суму 97,89 грн.; борг за централізоване постачання холодної води та водовідведення на суму 82,10 грн.; борг за централізоване водовідведення гарячої води на суму 12,52 грн.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до частини 7 статті 18 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до розпорядження КМДА від 03 лютого 2011 року № 140 споживачам встановлений тариф за житлово-комунальні-послуги в залежності від терміну оплати за спожиті послуги, а саме при оплаті до 20 числа наступного місяця споживачам нараховується знижка.

Позивач здійснив оплату 24 лютого 2015 року.

Враховуючи протокол № 8 від 20 лютого 2015 року засідання Комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних із застосуванням тарифів для здійснення розрахунків з населенням за спожиті послуги в залежності від терміну оплати Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації позивачу було здійснено перерахунок заборгованості та зараховано суму в розмірі 9 грн. 38 коп.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем своєчасно сплачено послуги 24 лютого 2012 року, а 10 березня 2015 року позивач отримав рахунок з боргом 192,72 грн та без знижки на утримання будинку та прибудинкової території у сум 9,08 грн, що є порушенням прав позивача є безпідставними, оскільки розпорядженням КМДА від 3 лютого 2011 року № 140 «Про впорядкування нарахувань за житлово-комунальні послуги в м. Києві» встановлено для споживачів послуг тарифи в залежності від терміну оплати спожитих послуг. Так при оплаті послуг до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, споживач сплачував послуги за тарифом зі знижкою. При оплаті послуг після 20-го місця наступного за розрахунковим, споживач сплачував послуги за тарифом без знижки. Позивач здійснив платіж 24 лютого 2015 року фактично прострочив час виконання платежу. Протоколом № 8 від 20 лютого 2015 року платіж позивача від 24 -го числа визнано таким, що здійснений своєчасно та у рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за березень 2015 року зараховано знижку у вигляді переплати суму 9,38 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді