Справа № 559/1948/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

У данному цивільному провадженні проведено попереднє судове засідання, вирішувалось питання забезпечення позову за заявою позивача, та скасування забезпечення позову за заявою відповідача.

Сьогодні, 16.11.2015 року до з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами позивачем заявлено відвід головуючому у справі.

Заява обгрунтовується наступними доводами.

23.10.2015 року під час проведенння попереднього засідання у цій справі головуючий на думку позивача безпідставно відмовив у задоволенні заяви позивача про виклик свідків, чим на думку позивача порушив її право надавати суду докази для обгрунтування своїх позовних вимог, адже показання свідків є одним із видів доказів.

23.10.2015 року під час проведення попереднього судового засідання у вказаній справі відповідач та його представник неодноразово вживали образливі вислови відносно позивача, однак головуючий не вживав ніяких дій, щоб припинити таку поведінку відповідача та його представника. Все це повторилось при розгляді заяви про скасуваня заходів забезпечення позову.

В ухвалі від 30.10.2015 року, суддя неправильно на думку позивача встановив обставини і факти у справі, взявши до уваги лише слова відповідача, які є абсолютно неправдивими і не підтверджені ніякими доказами. Крім того суддя висловив думку в судовому засіданні, що відповідач у своєму будинку може здійснювати за позивачем приховане відеоспостереження.

Крім того суддя в ухвалі прийшов до висновку, що батько та старший син позивача, то є повнолітні особи, мають свої квартири, де фактично проживають, тож зараз, коли будинок перебуває під поділом і між сторонами внаслідок напружених стосунків виникають різні конфліктні ситуації, проживати їм там недоцільно.

На думку позивача суддя не має права визначати доцільність поведінки громадян, тим більше коли їх немає в судовому засіданні.

Наведені позивачем доводи ставлять під сумнів об'єктивність та професійність судді при розгляді справи та дають позивачу підстави вважати, що суддя має особисту зацікавленість у цій справі, а його незаконні дії продиктовані третіми особами. Тож з наведених мотивів позивачем заявлено відвід головуючому у справі.

В судовому засідання позивач підтримала заяву з викладених у ній підстав.

Відповідач та його представник просили відхилити заяву про відвід, рахуючи наведені доводи надуманими та безпідставними.

Вивчивши заяву, заслухавши думку сторін, приходжу до наступного висновку.

Щодо задоволення заяви про виклик свідків позивача, то в її задоволенні дійсно було відмовлено за необгрунтованістю клопотання. Позивачем подано заяву лише з переліком свідків, яких вона просить викликати, без жодного обгрунтовуання для чого викликати цих свідків, які обставини у справі вони можуть підтвердити.

Між тим відповідно до ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу, для підтвердження їхніх вимог та заперечень.

При відмові позивачу щодо виклику свідків, їй було пояснеоно, що це не позбавляє її повторно заявити клопотання, обгрунтувавши, які обставини може підтвердити кожен свідок у справі, а не викликати масу свідків, які невідомо що знають у справі. Це й було запропоновано позивачу зробити після заслухування доводів сторін.

Щодо поведінки сторін у судовому засіданні, то не коментуючи доводів позивача, можна заявити, що нестримано в судовому засіданні ведуть себе обидві сторони у справі, на що їм наголошувалось головуючим.

Щодо оцінки доказів в ухвалі про скасування заходів забезпечення позову, то суд виходив з тих міркувань, що в тому випадку, коли на відповідача накладені певні обмеження та зобов'язання, в перщу чергу обов'язком позивача є довести що відповідач таки змінював замки у вхідних дверях, проводить якусь перебудову чи якісь інші роботи в будинку і необхідно його обмежити у цих діях. Об'єктивних же доказів, що відповідач вчиняв такі дії на думку суду позивачем наведено не було, чому й скасовані заходи забезпечення позову. В решті решт ця ухвала є предметом оскарження в апеляційній інстанції, і завданням апеляційої інстанції є перевірити правильність висновків суду першої інстанції.

Щодо думки судді, що особа має право робити в своєму будинку що вважає за потрібне для збереження свого майна, то вона дійсно була висловлена, але не в розумінні чи має чи не має відповідач право вести відеоспостереження за своєю дружиною.

В такому ж розумінні було висловлено і думку щодо того, що в цей час, коли сторони проводять поділ спільного будинку і перебувають у відносинах, що весь час породжують конфліктні ситуації та звернення до міліції, проживання батька позивача та її повнолітнього сина в будинку є недоцільним. Висловлюючи таку думку головуючий ніяким чином не визначав доцільність поведінки цих осіб, оскільки така думка наведена в описовій частині ухвали ніяким чином не зобов'язує цих осіб до якоїсь поведінки, а намагався висловити позицію, щоб між сторонами в цій конфліктній ситуації було якомога менше спілкування та скандалів.

Між тим, оскільки у позивача склалось стале переконання, щодо того, що головуючий діє щодо неї упереджено, має якусь особисту зацікавленість, його дії продиктовані третіми особами, то щоб не сворювати і не посилювати такого переконнання у позивача, головуючий рахує за потрібне задоволити заяву про відвід.

Керуючись ст.24 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/4 частки у спільному майні та поділ майна в натурі судді Юзьвяка Богдана Георгійовича - задоволити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: