Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2520/15-ц Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 46 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

при секретарі судового

засідання Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу приватизації Овруцької міської ради Житомирської області, треті особи - Реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, Бондарівська сільська рада Овруцького району Житомирської області, Комунальне підприємство «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради про скасування свідоцтва про право власності на житло

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду із названим позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 02.02.2007 року зобов'язано виконком Бондарівської сільської ради прийняти на баланс належне позивачу домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодіння було прийнято на баланс сільської ради, що підтверджується актом прийомки житлового будинку від 26.02.2007 року. Постановою Овруцького районного суду від 28.04.2007 року Овруцьку райдержадміністрацію Житомирської області зобов'язано поставити позивача на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння. Рішенням Бондарівської сільради від 11.11.2008 року надано відповідачу - ОСОБА_3 дозвіл на приватизацію зданого на баланс будинку. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01.04.2015 року у справі № 286/663/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 22.06.2015 року рішення Бондарівської сільради від 11.11.2008 року про надання відповідачу дозволу на приватизацію зазначеного будинку визнано незаконним. У зв'язку з цим позивачка просить скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 14.11.2008 року, видане відділом приватизації Овруцької міської ради на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення від 11.11.2008 року та запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане КП «Коростенське МБТІ» (реєстраційний номер майна 15580396) про реєстрацію будинку АДРЕСА_1, а також стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 22 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Посилається на те, що рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скасовано рішення Бондарівської сільської ради від 11.11.2008 року про надання відповідачу дозволу на приватизацію зазначеного будинку визнано незаконним, тому і свідоцтво про право власності на майно, видане на підставі незаконного рішення, підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 02.02.2007 року виконком Бондарівської сільської ради зобов'язано прийняти на баланс належне позивачу домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодіння було прийнято на баланс сільської ради, що підтверджується актом прийомки житлового будинку від 26.02.2007 року.

Постановою Овруцького районного суду від 28.04.2007 року Овруцьку районну державну адміністрацію Житомирської області зобов'язано поставити ОСОБА_2 на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння.

Рішенням Бондарівської сільради від 11.11.2008 року відповідачу - ОСОБА_3 надано дозвіл на приватизацію зданого ОСОБА_2 на баланс будинку. В подальшому це рішення 01.04.2015 року в судовому порядку було скасовано (а.с.12-15).

Проте, 14.11.2008 року ОСОБА_3 видано свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на будинок АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с.38,50).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд 1-ї інстанції виходив з того, що на момент винесення рішення про надання будинку ОСОБА_3 та видачі їй ордеру для проживання у спірному будинку, позивачка не була власником зазначеного домоволодіння, також вона не бажає повернення у своє користування даного будинку і перебуває на черзі для отримання за нього грошової компенсації, а відтак її права не порушені.

Такий висновок місцевого суду є правильним, ґрунтується на нормах чинного законодавства та підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.6 ст.35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», компенсацію, передбачену ст.4 Закону, у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, мають право отримати громадяни, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно (жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із зазначених територій.

Позивачка спірне домоволодіння отримала у спадщину, а проживала в АДРЕСА_2. Вказані обставини встановлені судовим рішенням (а.с.10).

Питання щодо виплати грошової компенсації спадкоємцям, нерухоме майно яких знаходиться на території зони радіоактивного забруднення, врегульоване Положенням про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №775, яке було чинним на момент передачі будинку позивачем на баланс сільради, тобто на 26.02.2007 року. Відповідно до абзацу дев'ятого та десятого пункту 1 в редакції Постанови КМ №875 (875-2001-п) від 26.07.2001 року момент припинення права власності - дата подання переселенцем заяви про передачу ним майна органу місцевого самоврядування у місці відселення, яка є підставою для занесення переселенця райдержадміністрацією (виконавчим органом міської ради міста обласного підпорядкування) до списків на виплату грошової компенсації. Момент звернення громадянина щодо отримання грошової компенсації стосовно спадкового майна - дата подання громадянином заяви про здачу на баланс місцевих органів виконавчої влади майна, що перейшло йому у спадок.

Оскільки, позивачка добровільно і навіть шляхом звернення із відповідними позовами до суду здала будинок на баланс сільської ради, стала в чергу на отримання грошової компенсації за втрачене домоволодіння, тому вона перестала бути власником останнього, а відтак дії відповідачів з подальшого розпорядження цим майном, в тому числі і видача оспорюваного свідоцтва про право власності, не порушує прав ОСОБА_2

Доводи представника апелянта про те, що право власності позивачки на будинок зберігається до моменту отримання нею грошової компенсації за втрачене домоволодіння, не ґрунтується на законі, що регулює спірні правовідносини і є вільним трактуванням останнього.

Рішення, ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: