11 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова
У складі : головуючого суддя Шиянової Л.О.
За участю секретаря Крбеян К.О.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього боргу за договором позики.
У лютому 2015 року позивач вточнив свої позовні вимоги , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, який потім збільшив у травні 2015 року , та просив стягнути з відповідачів на його користь у рівних частках борг за розпискою від 05 травня 2010 року, наданою відповідачем, у сумі 356 160 грн. 00 коп.; три проценти річних у сумі 37 206 грн.45 коп. та інфляційні витрати у сумі 181 987 грн.08 коп.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2010 року відповідачем на підтвердження отримання в позику грошової суми було надано розписку, згідно якої він отримав в борг від нього 16 000 дол. США, що станом на 29.04.2015 року згідно курсу долара США за офіційним НБУ складає 356 160, 00 грн. ( 16 000,00 дол. США х 22,26 грн.), яку зобовязувався повернути через 18 місяців з дня укладення даного договору. Тобто кінцевий строк повернення боргу є 05.11.2011 року. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, направляв цінним листом претензію вимогу щодо повернення боргу, де у зворотному повідомленні щодо отримання ним вказаної претензії 18.10.2013 року розписалася дружина ОСОБА_2 Але, не зважаючи на те, що відповідач обіцяв повернути борг, просив почекати, станом на цей час борг так і не повернув, навпаки став скриватися від нього.
Крім того позивач просив відповідно до ч.2 ст.625 та ч.1 ст.1050 ЦК України стягнути в рівних частках з відповідачів також три проценти річних та інфляційні витрати згідно з його розрахунком а також судовий збір.
Свої вимоги до ОСОБА_4 позивач обґрунтовує тим, що вона є дружиною ОСОБА_5, на час укладення розписки вони були у зареєстрованому шлюбі, оскільки відповідно до норм Сімейного законодавства України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї , створює обовязки для другого подружжя , якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї, що передбачено ч.4 ст.65 СК України.
У судовому засідання представник позивача зявився, але надав суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, просив задовольнити остаточно уточнений позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так судом встановлено наступне.
Згідно розписки від 05.05.2010 року відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача ОСОБА_1 16 000 дол. США, що станом на 29.04.2015 року згідно курсу долара США за офіційним НБУ та розрахунку позивача складає 356 160, 00 грн. (16 000,00 дол. США х 22,26 грн.), яку зобовязувався повернути через 18 місяців з дня укладення даного договору. Тобто кінцевий строк повернення боргу є 05.11.2011 року. (а.с.3).
Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, направляв цінним листом претензію вимогу щодо повернення боргу, де у зворотному повідомленні щодо отримання ним вказаної претензії 18.10.2013 року розписалася дружина ОСОБА_2В.( а.с.41-44). Але, не зважаючи на те, що відповідач обіцяв повернути борг, просив почекати, станом на цей час борг так і не повернув, навпаки став скриватися від нього, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.
Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник забовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначних родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
П. 1 ст. 1094 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В розписці встановлено строк 05.11.2011 року.
Таким чином, Відповідач прострочив виконання зобовязання з 06.11.2011 року.
Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно наведеного позивачем розрахунку три проценти річних за прострочення повернення грошей складають 37 206,45 грн.( а.с.89), які також підлягають стягненню з відповідача.
Таким чином, сума боргу на день розгляду справи згідно уточненого позову складає 356 160, 00 грн., три проценти річних у сумі 37 206,45 грн., а усього 393 336,45 грн., які і підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2.
Щодо стягнення боргу також з ОСОБА_3, як дружини відповідача, то в цієї частині суд відмовляє позивачу у задоволенні його вимог, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що майно, а саме грошові кошти, одержані за договором позики ( розпискою) від 05.05.2010 року, використані ним в інтересах сімї, також з самого тексту розписки не вбачається, що дружина відповідача ОСОБА_3 давала згоду на отримання в борг вказаної суми , а тому підстав для застосування ч.4 ст.65 СК України не вбачається.
Також суд не погоджується з вимогами позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні, про що вказано у рішенні Верховного суду України від 26листопаду 2008 року, а як вбачається з розписки, що міститься в матеріалах справи ( а.с.3) ОСОБА_2 взяв в борг у позивача 16 000 доларів США. Отже, підстав для стягнення вказаної суми з урахуванням індексу інфляції у суду не має. В даному випадку сума боргу стягнута з відповідача з урахуванням офіційного курсу долара, встановленого НБУ України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,10,11,567,60,88, 169,208,209,212-215,218, 224-226 ЦПК України; ч.2 ст.625, ст.ст. 1046-1047, 1049-1050 ЦК України; ч.4 ст.65 СУ України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2, фактичне місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 356 160 (триста пятдесят шість тисяч сто шістдесят)грн. 00 коп., три відсотки річних у сумі 37 306 (тридцять сім тисяч триста шість) грн.45 коп.; а усього 393 336 ( триста девяносто три тисячі триста тридцять шість) грн.. 45 коп. та судовий збір у сумі 2072 ( дві тисячі сімдесят дві) грн.00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, фактичне місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 1582 ( одна тисяча пятсот вісімдесят дві) грн.00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Харкова апеляційної скарги, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Суддя Л.О. Шиянова