Справа № 495/7478/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
02 листопада 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням житлового будинку № 57, по вул. Дзержинського, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, посилаючись на те, що він є власником вищевказаного будинку, а відповідачі не проживають в спірному будинку вже більше року, та мають інше постійне житло.
Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до поданої письмової заяви, позивач просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться у Одеській області, м. Білгород-Дністровський, вул. Дзержинського, 57.
Згідно домової книги за вказаною адресою також зареєстровані відповідачі.
Відповідачі вже понад рік не проживають за вищевказаною адресою, не мають у спірному житловому будинку власних речей, тощо, мають власну сімю, проживають та працюють у іншому місті.
Відсутність відповідачів за вищезазначеною адресою вже понад рік підтверджується Актами виданими Білгород-Дністровським КП «ЖЕО-№ 1» від 24 вересня 2015 року, складеними в присутності свідків (сусідів).
Необхідність визнання відповідачів втратившими право користування жилим приміщенням позивач обґрунтовує додатковим тягарем сплати комунальних послуг за зареєстрованих членів сім'ї та труднощами із відчуженням житлового будинку.
Позивач намагався врегулювати спір та звертався до відповідачів з вимогою виписатись із вищевказаного житлового будинку, однак відповідачі ігнорують прохання позивача у звязку із зайнятістю та відсутністю вільного часу, та по сьогоднішній день залишаються прописаними у вказаному житловому будинку.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 72 ЖК України, визначено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 405 ЦК України, визначає право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у звязку з відсутністю відповідачів у ньому понад рік визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: житловий будинок № 57, по вул. Дзержинського, м. Білгород-Дністровський, Одеської області.
Керуючись ст. ст. 71,72,150 ЖК України, 386 ЦК України, ст. ст. 224, 213 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: житловий будинок № 57, по вул. Дзержинського, м. Білгород-Дністровський, Одеської області.
Зняти з реєстраційного обліку місця проживання, а саме житлового будинку № 57, по вул. Дзержинського, м. Білгород-Дністровський, Одеської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: