АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-Ц-796/ 8229/15р. Головуючий в 1-ій інстанції - Борденюк В.В.
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29 » вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Музичко С.Г.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя .

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила поділити спільно набуте майно у період шлюбу, а саме пральну машину «LG» вартістю 4 000,00 грн., диван вартістю 3 500 грн., шафу - купе вартістю 6 000 грн., кухонну стінку вартістю 500 грн., 90 000,00 грн. вартості автомобіля «Renault Сlіо» державний номерний знак НОМЕР_2, телевізор вартістю 1000,00 грн., холодильник вартістю 1 500,00 грн., диван вартістю 3 500 грн., музичний центр вартістю 600,00 грн., DVD-плеєр вартістю 300 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2015 р. позовні вимоги задоволено частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя виділено в натурі ОСОБА_3 пральну машину «LG» вартістю 4 000,00 грн., диван вартістю 3 500 грн., шафу - купе вартістю 6 000 грн., кухонну стінку вартістю 500 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 32 500,00 грн. вартості автомобіля «Renault Сlіо» державний номерний знак НОМЕР_2.

В порядку поділу спільного майна подружжя виділено у натурі ОСОБА_2 телевізор вартістю 1000 грн., холодильник вартістю 1500 грн. диван вартістю 6500 грн., музичний центр вартістю 600 грн., DVD-плеєр вартістю 300 грн.

У решті позову відмовлено.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2015 р. виправлена арифметична помилка в рішенні суду і стягнуто 28 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення по суті позовних вимог, яким виділити в порядку поділу майна подружжя ОСОБА_3 пральну машину «LG» вартістю 4 000,00 грн., диван вартістю 3 500 грн., шафу - купе вартістю 6 000 грн., кухонну стінку вартістю 500 грн., а йому виділити в натурі телевізор-1 000 грн., холодильник-1 500 грн., диван -3500 грн., музичний центр -600 грн., DVD-плеєр - 300 грн. В решті позову відмовити, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з'ясував обставини справи .

Апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 р. по 28.05.2014 р.

Під час шлюбу подружжя придбало пральну машину «LG» вартістю 4 000,00 грн., диван вартістю 3 500 грн., шафу -купе вартістю 6 000,00 грн., кухонну стінку вартістю 500 грн., телевізор вартістю 1000,00 грн., холодильник вартістю 1 500,00 грн., диван вартістю 3 500 грн., музичний центр вартістю 600,00 грн., DVD-плеєр вартістю 300 грн.

Відповідач проти цієї обставини не заперечував; крім того відповідач погодився і стосовно запропонованого позивачкою способу поділу вказаних речей домашнього вжитку, однак при цьому заперечував проти наявності у нього у натурі ноутбуку вартістю 3500,00 грн.

Разом із цим, відповідач заперечував щодо того, що автомобіль «Renault Сlіо», державний номерний знак НОМЕР_2 підлягає поділу, як спільне майно подружжя, вказуючи на те, що даний транспортний засіб було куплено за грошові кошти, які були надані батьком відповідача ОСОБА_4; крім того, відповідач вказував на те, що даний автомобіль було ним придбано у попереднього власника у травні 2011 року за ціною, меншою, ніж вказала у позові ОСОБА_3, тобто дешевше 90 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, а саме з листів-відповіді і витягу із бази даних ДАІ, що спірний автомобіль було придбано і зареєстровано за відповідачем 31.05.2011 року; 28.05.2014 року транспортний засіб було перереєтровано на ОСОБА_4 - батька відповідача.

У ході розгляду даної справи було допитано як свідка ОСОБА_5, який вказав про те, що у травні 2011 року ним, як попереднім власником, було продано за усним договором купівлі-продажу автомобіль «Renault Сlіо», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 на території МРЕО у м.Києві; так, розраховувався за автомобіль батько відповідача ОСОБА_4, який і передав свідкові 56 000,00 грн. вартості автомобіля, після чого ОСОБА_5 передав відповідачу ключі від автомобіля і здійснив дії із зняття його з реєстрації і перереєстрації за відповідачем у справі.

Допитаний як свідок батько відповідача ОСОБА_4, повідомив суду про те, що у травні 2011 року він був присутній у м.Києві при купівлі вказаного автомобіля і передав продавцю 56 000,00 грн. його вартості; зі змісту пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вказані грошові кошти ним було надано сину для купівлі автомобілю, для того щоб відповідач із сім'єю приїжджав до нього в гості; після припинення шлюбних відносин між позивачкою і відповідачем ОСОБА_4 наполіг на тому, щоб відповідач перереєстрував на нього автомобіль.

Відповідно до статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідач вказував на те, що автомобіль «Renault Сlіо», д.н.з. НОМЕР_2 було ним придбано за власні кошти, що були надані відповідачеві його батьком, а тому цей транспортний засіб не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і не може бути об'єктом поділу у межах даного спору.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність належних доказів того, що батько відповідача подарував відповідачеві у особисту власність 56 000,00 грн., за які відповідачем було придбано спірний автомобіль.

Будь-яких достовірних, належних і допустимих доказів того, що вказані грошові кошти були дарунком ОСОБА_4 особисто відповідачу у справі, у ході розгляду справи відповідачем надано не було і про можливе існування таких доказів заявлено не було.

Враховуючи викладене, суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що спірний автомобіль «Renault Сlіо», із моменту його придбання ОСОБА_2, став об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 Сімейного кодексу України).

Відповідач без згоди позивачки відчужив автомобіль, що був об'єктом права спільної сумісної власності подружжя своєму батьку, ОСОБА_3 у такому разі набула право заявити вимогу до ОСОБА_2 про присудження їй половини вартості спільного автомобіля.

За таких обставин суд мав підстави для стягнення у відповідача на користь позивачки Ѕ частини вартості вищезазначеного автомобіля.

Суд повно та всебічно з»ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам .

Доводи апеляційної скарги висновків рішення суду не спростовують, спірне майно є спільним майном подружжя .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді