У х в а л а

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11», третя особа - головний лікар Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» ОСОБА_3, про визнання неправомірними дій адміністрації та зобов'язання вчинити дії, визнання незаконними та скасування наказів, відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_2, головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» - ОСОБА_3 - на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» (далі - Комунальний заклад), який неодноразово доповнюючи, остаточно просила визнати неправомірними дії адміністрації Комунального закладу при видачі наказу про надання ОСОБА_2 відпустки з 09 жовтня 2012 року по 27 жовтня 2012 року; визнати незаконним та скасувати наказ про надання відпустки з 09 жовтня 2012 року по 27 жовтня 2012 року; визнати незаконним та скасувати наказ від 27 листопада 2012 року № 108 від 27 листопада 2012 року про винесення догани; визнати незаконним та скасувати наказ від 17 січня 2012 року № 12 про винесення догани; визнати незаконним та скасувати наказ від 28 серпня 2013 року № 87 про винесення догани; зобов'язати Комунальний заклад надати ОСОБА_2 путівку на тематичне удосконалення на кафедрі медико-соціальної експертизи КЗ ДДМА протягом календарного року з дня ухвалення рішення; стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн, на відшкодування матеріальної шкоди суми квитанцій з оплати рекомендованих листів.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 01 січня 2012 року, працюючи на посаді лікаря-невропатолога 4-ї амбулаторії Комунального закладу за переводом після реорганізації 20-ї міської лікарні.

У 2012 році позивач неодноразово звертався до головного лікаря Комунального закладу ОСОБА_3 та Головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної ради із заявами про надання путівки на тематичне удосконалення з експертизи тимчасової непрацездатності у зв'язку з реформуванням надання медичної допомоги у новоствореному закладі та додатковим включенням до складу лікарсько-консультативної комісії (далі - ЛКК), локальною зміною вимог до оформлення медекспертних документів.

Адміністрація Комунального закладу у своєму листі від 10 вересня 2012 року № 6/11 висловлювала намір запланувати позивача на проходження тематичного удосконалення з експертизи тимчасової непрацездатності у 2013 році.

Додатково позивачу було запропоновано за його бажанням пройти курси (тематичне удосконалення з експертизи тимчасової непрацездатності) в період щорічної відпустки.

Таким чином, у зв'язку з самостійним отриманням путівки на тематичне удосконалення з 01 жовтня 2012 року по 31 жовтня 2012 року, позивач звертався до головного лікаря Комунального закладу з проханням перенести чергову відпустку та оформити путівку, у чому йому було відмовлено та вказано на те, що в період відпустки необхідно відпочивати.

Наказом від 10 вересня 2012 року № 102-в позивачу надана чергова відпустка за 2012 рік з 01 жовтня 2012 року по 19 жовтня 2012 року, однак у зв'язку з невиплатою заробітної плати за період відпустки у встановлений законом строк, позивач просив перенести чергову відпустку з 01 жовтня 2012 року на більш пізній строк. Згодом було з'ясовано, що заробітна плата за період чергової відпустки надійшла на ім'я ОСОБА_2 у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») лише 09 жовтня 2012 року.

Наказом від 05 жовтня 2012 року № 117-в позивачу надана чергова відпустка за 2012 рік з 09 жовтня 2012 року по 27 жовтня 2012 року, про що її було повідомлено наприкінці робочого дня 08 жовтня 2012 року .

Позивач вказував, що в період оформленої наказом від 05 жовтня 2012 року № 117-в відпустки, починаючи з 09 жовтня 2012 року він неодноразово письмово цінними листами звертався до головного лікаря Комунального закладу ОСОБА_3 із заявами про скасування наказу про відпустку від 05 жовтня 2012 року №117-в та допуску до роботи, оскільки незважаючи на те, що він виходив на своє робоче місце та приступив до роботи, працівники реєстратури за вказівкою завідуючого амбулаторією не видавали хворим талони на прийом до лікаря-невропатолога ОСОБА_2

У період відпустки, а саме: 18 жовтня 2012 року та 22 жовтня 2012 року на своєму робочому місці ОСОБА_2 вела прийом хворих та надавала їм професійну лікарську допомогу. 09 жовтня 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був складений акт про присутність лікаря невропатолога ОСОБА_2 на робочому місці у медичному халаті у період з 12.10 год. до 14.30 год.

Посилаючись на те, що наказ від 05 жовтня 2012 року №117-в про надання ОСОБА_2 відпустки суперечить нормам трудового законодавства, виданий без мети реалізації права на відпочинок від роботи та з порушенням ст. ст. 11, 21 Закону України «Про відпустки», суперечить встановленому законом порядку надання відпусток та фактично не був виконаний, позивач вважав такі дії відповідача неправомірними при видачі наказу №117-в та просив його скасувати.

Окрім цього, згідно з наказом від 20 вересня 2012 року № 83 §2 у Комунальному підприємстві про перевірку амбулаторій та ведення медичної документації для приведення у відповідність нормам чинного законодавства України медичної документації та загального діловодства в закладі створений графік проведення перевірки у амбулаторіях - в амбулаторії № 4, де працює позивач, перевірка з ведення медичної документації та показників роботи запланована на 05 жовтня 2012 року. Під час проведеної перевірки амбулаторії № 4 Комунальним закладом на перевірку взято в 4-й амбулаторії: журнал реєстрації виписки лікарняних, медичні картки, історії розвитку дитини, протоколи семінарських занять, нормативно-правова документація. Всього було перевірено 80 амбулаторних карт та 20 історій хвороби дитини.

За результатами перевірки лікарю-невропатологу ОСОБА_2 за невиконання п. 5.1.4., п. 5.1.5, п. 5.1.9 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09 квітня 2008 року № 189, а також за найбільшу кількість порушень з ведення медичної документації - амбулаторних карт, виявлених у позивача в 29 перевірених амбулаторних картах, адміністрацією Комунального закладу наказом від 27 листопада 2012 року № 108 оголошено догану.

Позивач зазначав, що догана за наказом від 27 листопада 2012 року № 108 винесена за систему порушень (у 30 амбулаторних картках), без урахування ступеня тяжкості проступку, заподіяної шкоди, обставин вчинення проступку та попередньої роботи працівника, що суперечить ч. ч. 2, 3 ст. 149 КЗпП України. Відповідачем не доведено матеріальних підстав для винесення догани за вказаним наказом та при виданні наказу не дотримано процесуальних вимог ст. 149 КЗпПУ, тому вважав цей наказ незаконним.

Наказом від 17 січня 2013 року № 12 «Про висновки перевірки обґрунтованості видачі лікарняного листа гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 лікарем-невропатологом ОСОБА_2.» позивачу винесено догану за порушення інструкції про порядок заповнення листків непрацездатності від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, за порушення п. 1.9 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455 та Форми первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року № 110.

Також наказом від 28 серпня 2013 року № 87 «Про винесення догани» оголошено догану лікарю-невропатологу ОСОБА_2 за порушення вимог наказів Міністерства охорони здоров'я України від 09 квітня 2008 року № 189 під час оформлення медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_9

Позивач вважав вказані накази від 17 січня 2013 року № 12 та від 28 серпня 2013 року № 87 незаконними, оскільки винесені на підставі систематичних перевірок з особливим цинізмом та прискіпливістю, також має місце переслідування і безсоромне збирання персональних даних хворих ОСОБА_2, доступність до інформації про їх стан здоров'я сторонніх осіб, які не приймають участі у лікуванні, порушують її трудові права, право на відпочинок, право на вибір форми отримання заробітної плати, умисне провокування конфліктів у колективі навколо позивача, що призвело до тяжких та тривалих моральних страждань, безсоння, постійних переживань, а також такими діями відповідача їй завдано моральних страждань, які вона оцінила у розмірі 5 000 грн, а також понесла матеріальні витрати на поштову кореспонденцію у розмірі 86 грн 60 коп.

Також позивач вказував, що наказом від 20 вересня 2012 року № 83 § 2 у приміщенні амбулаторії № 4 Комунального закладу 05 жовтня 2012 року було проведено перевірку ведення медичної документації заступниками головного лікаря ОСОБА_10 та ОСОБА_11, про результати перевірки складений акт, що не містить дати складення та, за текстом якого, в амбулаторії перевірена робота 8 лікарів, перевірялись 80 амбулаторних карт хворих і 20 історій розвитку дитини. При цьому амбулаторних карток лікаря-невропатолога перевірено 30, тобто втричі більше, ніж у середньому, інших лікарів. У тексті акта також не вказана жодна конкретна амбулаторна картка та жодний конкретний недолік її ведення. Окрім цього, на момент проведення перевірки 05 жовтня 2012 року позивач, як лікар-невропатолог, не була ознайомлена із своєю посадовою інструкцією, що була затверджена головним лікарем лише 08 жовтня 2012 року.

З тексту наказу від 27 листопада 2012 року № 108 та пояснювальної записки до акта перевірки медичної документації вбачається, що догана за вказаним наказом винесена за систему порушень (у 30 амбулаторних картках), без урахування ступеня тяжкості проступку, заподіяної шкоди, обставин вчинення проступку та попередньої роботи працівника, що суперечить ч. ч. 2, 3 ст. 149 КЗпПУ.

Наказом від 17 січня 2013 року № 12 «Про висновки перевірки обґрунтованості видачі лікарняних листів гр. А. та гр. О. лікарем-невропатологом ОСОБА_2.» позивачу винесено догану за порушення інструкції про порядок заповнення листків непрацездатності від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, за порушення наказів Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року та від 14 лютого 2012 року. Так, гр. А. - ОСОБА_7, є працівником Комунального підприємства «Міське управління справами», який знаходився на амбулаторному лікуванні з видачею листка непрацездатності та з 04 грудня 2012 року по 07 грудня 2012 року з приводу виробничої травми. Від роботодавця ОСОБА_7 надійшов лист щодо оформлення йому листка непрацездатності у період знаходження на амбулаторному лікуванні у лікаря-невропатолога ОСОБА_2

У тексті оскаржуваного наказу від 17 січня 2013 року № 12 зазначено, що при оформленні листка непрацездатності хворому ОСОБА_7 порушена інструкції про порядок заповнення листків непрацездатності від 03 листопада 2004 року. № 532/274/136-ос/1406 без зазначення конкретного пункту цієї інструкції. Як вказує позивачка, докази ознайомлення із даною інструкцією лікаря-невропатолога ОСОБА_2, відповідачем не надавались. У пояснювальній записці лікар зазначив трактовку випадку видачі лікарняного листка як подовженого у зв'язку з тим, що з гр. ОСОБА_7 трапився один нещасний випадок, з копії амбулаторної картки та копії лікарняного листка гр. ОСОБА_7 вбачається підпис ще одного лікаря - ОСОБА_12, що здійснював контроль за діями позивача, однак будь-які пояснювальні записки від контролюючого лікаря не відбиралися та не вимагалися.

Відносно оформлення листка непрацездатності хворому гр. О. - ОСОБА_8, яка працює суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, позивач вказував, що ОСОБА_8 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-невропатолога ОСОБА_2 з видачею листка непрацездатності з 26 листопада 2012 року по 05 грудня 2012 року. Згідно з текстом оскаржуваного наказу від 17 січня 2013 року № 12 при виданні та оформленні листка непрацездатності хворій ОСОБА_8 порушена інструкція про порядок заповнення листків непрацездатності від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406 без зазначення конкретного пункту цієї інструкції. Листок непрацездатності є єдиним належним доказом вини, однак його оригінал чи копія в жодних документах, як і в матеріалах справи, відсутня. Окрім цього, в тексті вищевказаного наказу зазначено, що при видачі листка непрацездатності гр. ОСОБА_8 порушено п. 1.9 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я від 13 листопада 2001 року № 455, однак такий висновок зроблений адміністрацією Комунального закладу без вивчення записів у амбулаторній картці гр. ОСОБА_8, що також є єдиним прямим доказом порушення вказаного пункту наказу від 13 листопада 2001 року № 455. Так, при закритті листка непрацездатності гр. ОСОБА_8 її амбулаторна картка була видана їй на руки для повернення до реєстратури, де реєструється і закриття листка непрацездатності, причини неповернення хворою амбулаторної картки до реєстратури не відомі.

Наказом від 28 серпня 2013 року № 87 «Про винесення догани» оголошено догану лікарю-невропатологу ОСОБА_2 за порушення вимог наказів Міністерства охорони здоров'я від 09 квітня 2008 року № 189 під час оформлення медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_9 Так, 08 серпня 2013 року у Комунальному закладі проведено перевірку первинної медичної документації з приводу обґрунтованості видачі і продовження листків непрацездатності, що видавались працівникам Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод» у період 2012-2013 рр. спеціалістами Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд), за результатами якої виявлені численні порушення видачі і продовження листків непрацездатності. Про виявлені порушення складено довідку від 08 серпня 2013 року, що без застережень підписана представниками Фонду ОСОБА_13 та ОСОБА_14, а також посадовими особами Комунального закладу ОСОБА_11 та ОСОБА_15 Від позивач, як лікаря-невропатолога, були витребувані письмові пояснення щодо окремих питань оформлення та видачі листів непрацездатності хворим ОСОБА_16 та ОСОБА_9, однак, незважаючи на тривалий сплив часу, амбулаторної картки ОСОБА_9 для огляду та обґрунтування своєї позиції, позивачу надано не було.

Як наслідок, відповідачем на підставі листа Фонду та згідно з вимогами ст. ст. 130-132 КЗпП України було видано розпорядження про відшкодування лікарем-невропатологом ОСОБА_2 збитків на користь Фонду на суму 1 351 грн 22 коп. Позивач зазначав, що з даним розпорядженням він не ознайомлений, ніколи не перебував і не перебуває у трудових відносинах з Фонду, і тому його відносини з цим Фондом не можуть регулюватись нормами КЗпП України. Крім цього, лист Фонду є ознакою наявності переписки з відповідачем, не є організаційно-розпорядчим документом і тому не може бути підставою для будь-якого відшкодування збитків саме з лікаря-невропатолога ОСОБА_2

У подальшому через неприязні стосунки з боку відповідача ОСОБА_2 була двічі неправомірно звільнена із займаної посади, однак рішенням суду поновлена на роботі. Наведене свідчить про систему порушень відповідачем трудового законодавства відносно позивача, тому, посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії адміністрації КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» стосовно видачі наказу від 05 жовтня 2012 року № 117-в про надання ОСОБА_2 відпустки з 09 жовтня 2012 року по 27 жовтня 2012 року.

Скасовано наказ від 05 жовтня 2012 року № 117-в про надання ОСОБА_2, лікарю-невропатологу амбулаторії № 4 відпустки з 09 жовтня 2012 року по 27 жовтня 2012 року.

Визнано частково незаконним та скасовано наказ від 27 листопада 2012 року № 108, в частині оголошення догани лікарю-невропатологу ОСОБА_2

Визнано частково незаконним та скасовано наказ від 17 січня 2013 року № 12, в частині оголошення догани лікарю-невропатологу ОСОБА_2

Визнано частково незаконним та скасовано наказ від 28 серпня 2013 року № 87, в частині оголошення догани лікарю-невропатологу ОСОБА_2

Стягнуто з КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» на користь ОСОБА_2 1 000 грн моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі головний лікар КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» - ОСОБА_3 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про зміну оскаржуваних рішень судів в частині відмови у задоволенні позовних вимог із ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з Комунальним закладом «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» з 01 січня 2012 року, працюючи на посаді лікаря-невропатолога 4-ї амбулаторії Комунального закладу за переводом після реорганізації 20-ї міської лікарні.

У 2012 році позивач неодноразово зверталась до головного лікаря Комунального закладу ОСОБА_3 та Головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної ради із заявами про надання путівки на тематичне удосконалення з експертизи тимчасової непрацездатності у зв'язку з реформуванням надання медичної допомоги у новоствореному закладі та додатковим включенням до складу ЛКК, локальною зміною вимог до оформлення медекспертних документів (а. с. 42-45, 51-56, 212-222, 220, т. 1, а. с. 79-81, т. 2).

Адміністрація Комунального закладу у своєму листі від 10 вересня 2012 року № 6/11 висловлювала намір запланувати позивача на проходження тематичного удосконалення з експертизи тимчасової непрацездатності у 2013 році (а. с. 55, т. 1).

У зв'язку із самостійним отриманням путівки на тематичне удосконалення з 01 жовтня 2012 року по 31 жовтня 2012 року, позивач звертався до головного лікаря Комунального закладу з проханням перенести чергову відпустку та оформити путівку, у чому йому було відмовлено (а. с. 61, 62, т. 1).

Наказом від 10 вересня 2012 року № 102-в позивачу була надана чергова відпустка за 2012 рік з 01 жовтня 2012 року по 19 жовтня 2012 року, однак у зв'язку з невиплатою заробітної плати за період відпустки у встановлений законом строк, позивач просив перенести чергову відпустку з 01 жовтня 2012 року на більш пізній строк. Згодом було з'ясовано, що заробітна плата за період чергової відпустки надійшла на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ КБ «ПриватБанк» 09 жовтня 2012 року (а. с. 11, 14-16, 63, 68-70, 96, 98, 210, т. 1).

Наказом від 05 жовтня 2012 року № 117-в позивачу була надана чергова відпустка за 2012 рік з 09 жовтня 2012 року по 27 жовтня 2012 року, про що її було повідомлено наприкінці робочого дня 08 жовтня 2012 року.

У період оформленої наказом від 05 жовтня 2012 року № 117-в відпустки, починаючи з 09 жовтня 2012 року ОСОБА_2 неодноразово письмово цінними листами зверталась до головного лікаря Комунального закладу ОСОБА_3 із заявами про скасування наказу про відпустку від 05 жовтня 2012 року № 117-в та допуску її до роботи (а. с. 6-10, 72, т. 1). ОСОБА_2 в період наданої наказом від 05 жовтня 2012 року №117-в їй відпустки, знаходилася на своєму робочому місці, однак хворим пацієнтам реєстратурою амбулаторії № 4 не видавалися талони на прийом до лікаря-невропатолога ОСОБА_2, а направлялися на прийом до лікаря-невропатолога амбулаторії № 1. Окрім цього, в згідно з актом від 09 жовтня 2012 року, підписаним громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, із зазначенням їх місця проживання, які засвідчили присутність лікаря невропатолога ОСОБА_2 на робочому місці у медичному халаті у період з 12.10 год. до 14.30 год. та повідомлення працівниками реєстратури про перебування лікаря-невропатолога ОСОБА_2 у відпустці (а. с. 13, т. 1).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про відпустки» щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі: порушення власником або уповноваженим ним органом терміну письмового повідомлення працівника про час надання відпустки; несвоєчасної виплати власником або уповноваженим ним органом заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки.

Частинами 10, 11 статті 10 цього Закону визначено порядок надання щорічних відпусток та вказано, що конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.

Суди попередніх інстанцій встановивши, що ОСОБА_2 заяви про надання їй відпустки з 09 жовтня 2012 року не писала, строк надання їй відпустки з нею не погоджувався, попередньо заробітну плату у визначений строк не отримала та фактично відпустку не використала, дійшли правильних висновків про неправомірність дій адміністрації Комунального закладу щодо надання позивачу відпустки з указаної дати.

Згідно з наказом від 20 вересня 2012 року № 83 § 2 у Комунальному закладі про перевірку амбулаторій та ведення медичної документації для приведення у відповідність нормам чинного законодавства України медичної документації та загального діловодства в закладі створений графік проведення перевірки у амбулаторіях - в амбулаторії № 4, де працює позивач, перевірка з ведення медичної документації та показників роботи запланована на 05 жовтня 2012 року. Під час проведеної перевірки амбулаторії № 4 Комунального закладу на перевірку взято в 4-й амбулаторії: журнал реєстрації виписки лікарняних, медичні картки, історії розвитку дитини, протоколи семінарських занять, нормативно-правова документація. Всього було перевірено 80 амбулаторних карт та 20 історій хвороби дитини.

За результатами перевірки лікарю-невропатологу ОСОБА_2 за невиконання п. 5.1.4, п. 5.1.5, п. 5.1.9 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09 квітня 2008 року № 189, а також за найбільшу кількість порушень з ведення медичної документації - амбулаторних карт, виявлених у позивача в 29 перевірених амбулаторних картах, адміністрацією Комунального закладу наказом 27 листопада 2012 року № 108 було оголошено догану.

Встановивши, що вказана догана за наказом від 27 листопада 2012 року № 108 винесена за систему порушень (у 30 амбулаторних картках), без урахування ступені тяжкості проступку, заподіяної шкоди, обставин вчинення проступку та попередньої роботи працівника, суди правильно вважали, що такий суперечить ч. ч. 2, 3 ст. 149 КЗпП України. При цьому встановивши, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обґрунтування та підстав для оголошення позивачу догани і при виданні наказу не дотримано вимог статті 149 КЗпП України, обґрунтовано вважали незаконним вказаний наказ в частині оголошення догани лікарю-невропатологу ОСОБА_2

Наказом від 17 січня 2013 року № 12 «Про висновки перевірки обґрунтованості видачі лікарняного листа гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 лікарем-невропатологом ОСОБА_2.» позивачу винесено догану за порушення інструкції про порядок заповнення листків непрацездатності від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, за порушення п. 1.9 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455 та Форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року № 110.

ОСОБА_7 є працівником Комунального підприємства «Міське управління справами», який знаходився на амбулаторному лікуванні з видачею листка непрацездатності з 04 грудня 2012 року по 07 грудня 2012 року з приводу виробничої травми. Від роботодавця ОСОБА_7 надійшов лист щодо оформлення йому листка непрацездатності у період знаходження на амбулаторному лікуванні у лікаря-невропатолога ОСОБА_2

Встановивши, що у тексті оскаржуваного наказу від 17 січня 2013 року № 12 зазначено, що при оформленні листка непрацездатності хворому ОСОБА_7 порушено положення інструкції про порядок заповнення листків непрацездатності від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406 без зазначення конкретного пункту цієї інструкції, а також відсутні докази ознайомлення із даною інструкцією лікаря-невропатолога ОСОБА_2, у пояснювальній записці лікар-невропатолог зазначила трактовку випадку видачі лікарняного листка як подовженого у зв'язку з тим, що з ОСОБА_7 трапився один нещасний випадок (а. с. 66, т. 2), з копії амбулаторної картки (а. с. 70, т. 2) та копії лікарняного листка ОСОБА_7 вбачається підпис ще одного лікаря - ОСОБА_12, що здійснював контроль за діями позивача, однак будь-які пояснення контролюючого лікаря відсутні, суди правильно вважали, що такі дії відповідача суперечать змісту ст. 149 КЗпП України.

Встановивши, що наказ від 17 січня 2013 року № 12 в частині оголошення догани позивачу винесений без вивчення записів у амбулаторній картці ОСОБА_17, яка знаходилась у неї та не передавалася до реєстратури, суди правильно вважали, що такий винесений без достатнього врахування ступеня проступку та обставин вчинення проступку.

Також правильними є висновки судів попередніх інстанцій щодо незаконності наказу від 28 серпня 2013 року № 87 «Про винесення догани» за порушення вимог наказів Міністерства охорони здоров'я від 09 квітня 2008 року № 189 під час оформлення медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_9, оскільки про виявлені порушення складено довідку від 08 серпня 2013 року, яка підписана представниками Фонду ОСОБА_13 та ОСОБА_14, а також посадовими особами Комунального закладу ОСОБА_11 та ОСОБА_15, уповноваженим органом власника від лікаря-невропатолога ОСОБА_2 були витребувані письмові пояснення щодо окремих питань оформлення та видачі листів непрацездатності хворим ОСОБА_16 та ОСОБА_9, однак амбулаторної картки ОСОБА_9 для огляду та надання пояснень позивачу надано не було.

На підставі листа Фонду та згідно із ст. ст. 130-132 КЗпП України було видано розпорядження про відшкодування лікарем-невропатологом ОСОБА_2 збитків на користь Фонду на суму 1 351 грн 22 коп., однак за відсутності доказів ознайомлення позивача з таким розпорядженням, суди правильно вважали, що лист Фонду не є підставою для відшкодування збитків саме лікарем-невропатологом ОСОБА_2

З огляду на викладене, враховуючи встановленні судами попередніх інстанцій обставини, оскаржувані рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги головного лікаря Комунального закладу висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, тому підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 колегією суддів не приймаються, оскільки такі зводяться лише до незгоди її з відмовою у задоволенні вимог про зобов'язання відповідача надати їй путівку не тематичне удосконалення, які відносяться виключено до компетенції установи відповідальної за підвищення кваліфікації лікарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2, головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук