Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/2219/15
Справа № 711/5663/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2015 року Придніпровський районний суд
В складі: головуючого судді Колода Л.Д.
При секретарі Чучупака Т.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ОСОБА_2 про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору позики та розписки від 04.10.2013 року він надав відповідачу в борг гроші в сумі 58 000 грн., а відповідач зобов»язалася повернути вказані кошти до 05.11.2013 року. Наданий час свої обов»язки відповідач не виконала, борг не повернула.
Тому позивач за захистом свого порушеного права змушений звернутися до суду та на підставі ст.ст. 526,599,629, 625, 1048,1050 ЦК України, постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 117 055 грн.92 коп., з них основний борг в сумі 58 000 грн., індекс інфляції в сумі 44 196 грн., 3% річних в сумі 2 726 грн. 80 коп., відсотки за договором позики в сумі 12 133 грн.12 коп.
Представник позивача ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, з підстав, вказаних в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з»явилася, про причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору та розписки від 04.10.2013 року позивач надав відповідачу ОСОБА_4 в борг гроші в сумі 58 000 грн., а відповідач зобов»язалася повернути борг до 05.11.2013 року
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні ( позичальникові) у власність гроші, або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з ч.2. ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошова зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в сумі 58 000 грн. , інфляційні в сумі 11 196 грн., , 3% річних в сумі 2 726 грн. 80 коп. грн.(інфляційні та 3% річних розраховані позивачем і з такими розрахунками суд погоджується).
Що ж стосується вимог позивача про стягнення відсотків за користування коштами в сумі 12 133 грн., то ці вимоги не підлягають до задоволення, так як дані вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. Позивач не є особою, якій надано право надавати кредитні кошти та отримувати відсотки за користування ними.
Згідно ст.88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обговорюючи питання про суму судових витрат , суд виходить з наступного. Позивачем при подачі позову по квитанції № ПН7861 від 25.06.2015 року сплачено судовий збір в сумі 1 170 грн. 56 коп. Поскільки задоволено на суму 104 922 грн. (58 000 грн. + 44 196 грн. + 2 726 грн.), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 049 грн.22 коп.( 1% від суми задоволених вимог).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 559, 599, 625, 1046 , 1049 ЦК України , ст. ст. 8,10, 79, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд ,-
Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 58 000 грн., інфляційні в сумі 44 196 грн., 3% річних в сумі 2 726 грн., судові витрати в сумі 1 049 грн. 22 коп. , а всього 105 971 грн. 22 коп. В частині стягнення відсотків в сумі 12 133 грн. 12 коп. відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.
Головуючий: ОСОБА_5