Справа № 645/5436/15-ц
Провадження № 2/645/1784/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 листопада 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Іващенко С.О.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Інтер-Інвест» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Кредитна спілка «Інтер-Інвест» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь грошові кошти за кредитним договором № 906321 від 30.06.2014р. у сумі 10386,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 червня 2014р. між позивачем КС «Інтер-Інвест» та відповідачем 1 ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 906321, за яким позивач зобовязався на умовах платності, зворотності, строковості та забезпеченості в порядку та на умовах договору, надати відповідачу 1 ОСОБА_2 кредит у розмірі 7200,00 грн.

В якості фінансового забезпечення зазначеного кредитного договору укладено договір поруки від 30 червня 2014р. між КС«Інтер-Інвест» та відповідачем 2 ОСОБА_3 Геннадієвною.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується видатковими касовими ордерами, за якими відповідачі отримали кредитні кошти.

Відповідно до умов кредитного договору відповідачі були зобовязані своєчасно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредитного зобовязання у строк та встановлених розмірах. Однак відповідачі умови договору не виконують, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 15.06.2015р., згідно розрахунку на загальну суму 10386,22 грн..

На підставі наведеного КС «Інтер-Інвест» просить суд стягнути на користь позивача з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 906321 від 30 червня 2014р. у сумі 10386,22 гривень.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити повністю та просила суд постановити у справі заочне рішення у разі неявки відповідача.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду справи повідомлялись заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином .

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 30 червня 2014р. між позивачем КС «Інтер-Інвест» та відповідачем 1 ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 906321, за яким позивач зобовязався на умовах платності, зворотності, строковості та забезпеченості в порядку та на умовах договору, надати відповідачу 1 ОСОБА_2 кредит у розмірі 7200,00 грн.

В якості фінансового забезпечення зазначеного кредитного договору укладено договір поруки від 30 червня 2014р. між КС«Інтер-Інвест» та відповідачем 2 ОСОБА_3 Геннадієвною.

Як вбачається з видаткового касового ордеру № 747 від 30 червня 2014р. відповідачем 1 отримані кредитні кошти в сумі 7200,00 грн..

Відповідно до п. 2.4.1 кредитного договору відповідачі були зобовязані своєчасно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредитного зобовязання у строк та встановлених розмірах.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з розрахунком, станом на 15 червня 2015 року за кредитним договором № 906321 від 30 червня 2014р. утворилась заборгованість на загальну суму 10386,22 грн. яка складається з:

-Основні відсотки 3491,83 грн.;

-Додаткові відсотки 98,31 грн.;

-Основний борг 6796,08 грн.

За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (ч.1 ст. 614 ЦК України). Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов'язання.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав відповідачеві кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до укладеного договору поруки б/н від 30 червня 2014р. між КС «Інтер-Інвест» та ОСОБА_3 Геннадієвною, поручитель зобовязалась відповідати перед кредитором за належне виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 906321 від 30 червня 2014р.

Згідно умов договору позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань, вказаних у цьому договорі та поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін узгоджені ними, та умови, що є обовязковими у відповідності з актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'зана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.

Відповідачами не надано суду ніяких доказів, підтверджуючих виконання обов'язків по кредитному договору, тому з них необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість у повному обсязі.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11. 16, 509. 526, 530, 536, 549, 550, ч.3 ст.551. 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов Кредитної спілки «Інтер-Інвест» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Кредитної спілки «Інтер-Інвест» (р/р 0158 в Харківському ГРУ ПАТ КБ ПриватБанк МФО 351533, ) суму заборгованості у розмірі 10386 грн. 22 коп. (десять тисяч триста вісімдесят шість грн. 22 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Кредитної спілки «Інтер-Інвест» (р/р 0158 в Харківському ГРУ ПАТ КБ ПриватБанк МФО 351533, ) суму судового збору у розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: