У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що він працює на посаді головного лікаря Львівського обласного клінічного діагностичного центру, а ОСОБА_5 займає посаду головного бухгалтера. На зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру, що відбулися 23 липня 2014 року, відповідачем було поширено інформацію про його особу наступного змісту: «26 березня

2012 року головний лікар підробив додаткову угоду до договору закупівлі МРТ та КТ з метою приховування та подальшого розкрадання коштів на сервісне обслуговування апаратури», «…важко боротися з таким беззаконням головного лікаря, оскільки він разом з юрисконсультом Центру ОСОБА_6 підкупили міліцію, прокуратуру та суди Львівської області», «Головний лікар спеціально програє суди, в збитки Центру, не захищає інтереси Центру, а проводить незаконну діяльність. ОСОБА_4 спеціально ходив у Львівський обласний господарський суд, спеціально обманював суд, щоб програти справу по 10-и річному сервісному обслуговуванні. Я це знаю і я це доведу. Кому цікаво можуть прийти 5 серпня в апеляційний господарський суд, там справу розглядає суддя на прізвище Зварич. Думаю всі знають це прізвище. Крім того, ОСОБА_4, як головний лікар підписує скерування на безкоштовні обстеження в діагностичному центрі. Лікарі проводять обстеження безкоштовно, а пацієнти перераховують гроші на особистий рахунок ОСОБА_4 або на його фірму ТОВ «Сігна». Вам він про це не говорить, але ви повинні знати», а також інформацію про висловлення ОСОБА_4 погроз вбивством відповідачці. Крім цього,

05 серпня 2014 року в приміщенні Львівського апеляційного господарського суду шляхом розміщення на плакаті та його демонстрації в ході судового засідання відповідачкою було поширено інформацію: «ОСОБА_4 перестань «відмивати» Державні кошти».

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив суд визнати неправдивою поширену ОСОБА_5 23 липня 2014 року на зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру інформацію щодо погроз вбивством ОСОБА_4 стосовно

ОСОБА_5, підроблення позивачем документів (додаткової угоди), підкупу позивачем посадових осіб державних органів, умисних дій позивача у судах всупереч інтересам Львівського обласного клінічного діагностичного центру (умисне програвання судів), отримання позивачем коштів від пацієнтів за проведені лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру безкоштовні обстеження, а також інформацію, яку було оприлюднено на плакаті 05 серпня 2014 року у Львівському апеляційному господарському суді, та визнати цю інформацію такою, що шкодить діловій репутації позивача, як головного лікаря Львівського обласного клінічного діагностичного центру, ображає його честь і гідність та заборонити в подальшому будь-де та будь-коли відповідачці поширювати про позивача будь-яку неправдиву інформацію.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 квітня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправдивою та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4, поширену відповідачем ОСОБА_5 інформацію 23 липня 2014року на зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру щодо висловлення погроз вбивством ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5, а також про незаконне отримання ОСОБА_4 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру.

Зобов'язано ОСОБА_5 на загальних зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру спростувати поширену нею на зборах трудового колективу Львівського обласного клінічного діагностичного центру 23 липня 2014 року, неправдиву інформацію щодо висловлення погроз вбивством ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5, а також про незаконне отримання ОСОБА_4 коштів від пацієнтів за проведені безкоштовні обстеження лікарями Львівського обласного клінічного діагностичного центру.

В решті позову відмовлено за їх безпідставністю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині задоволення позову, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_4 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що поширена відповідачкою інформація є негативною, оскільки свідчить про особу позивача, як таку, що вказаними діями порушує встановлені принципи моралі, загальновизнані правила співжиття та більш того, такі дії носять ознаки кримінального правопорушення.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують. Відповідачкою не доведено належними та допустимими доказами, що поширена нею інформація є достовірною, оскільки вказані обставини відповідно до вимог чинного законодавства України можуть підтверджуватися відповідним рішеннями суду про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, які в матеріалах справи відсутні.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 квітня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана