Справа № 583/3424/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі БАЙДАЛЕНКО О.О.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: представника Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області Овчаренко М.В., з технічною фіксацією розгляду справи комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3

про позбавлення батьківських прав

в с т а н о в и в:

19.10.2015 року до суду звернувся позивач з даним позовом. Вимоги мотивував тим, що відповідач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати дитини ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. На даний час дитина проживає із повнолітньою сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач проживає без реєстрації у будинку його матері ОСОБА_6 по АДРЕСА_2, участі у вихованні малолітньої ОСОБА_2 не приймає, станом здоров'я та навчання доньки не цікавиться.

Посилаючись на викладене, позивач просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про час та місце розгляду справи, до суду не прибув, подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність.

Суд проаналізував матеріали справи, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, дійшов наступного висновку:

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Стаття 150 СК України встановлює, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, родини, свого народу, своєї Батьківщини, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач та ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 4/.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.07.2015 року серія НОМЕР_2 /а.с.9/.

З довідки виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28.08.2015 року вбачається, що відповідач проживає тимчасово без реєстрації зі своєю матір'ю ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 10/

Згідно довідки, виданої Покровською ЗОШ І-ІІ ступенів Краснопільської районної ради Сумської області 02.09.2015 року, ОСОБА_2 навчається у 5 класі школи. Батько ОСОБА_3 близько трьох років ніякої участі у вихованні дочки не брав. Вихованням дитини до дня смерті займалася мати ОСОБА_4 /а.с. 13/.

03.08.2015 року відповідач подав нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2 та підтвердив, що дійсно не не займався та займається її вихованням. /а.с.12/.

З акту обстеження умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 від 26.08.2015 року, наданого службою у справах дітей Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області вбачається, що будинок АДРЕСА_1, в якому проживає малолітня ОСОБА_2, належить ОСОБА_7 на праві особистої власності, дерев'яний, обкладений цеглою, газифікований, складається з тьох кімнат, в будинку наявні всі необхідні меблі та предмети побуту. Санітарно - гігієнічні умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам. Наявне підсобне господарство, та присадибна ділянка. ОСОБА_2 має окреме місце в загальній кімнаті, їй створено місце для вивчення уроків, відпочинку та дозвілля. Одягом, взуттям, продуктами харчування, предметами першої необхідності дитина забезпечена в повній мірі. /а.с. 14/

Комісія з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації прийняла рішення від 28.08.2015 року № 8/4 про доцільність порушення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2 /а.с. 15/.

Цього ж дня Краснопільська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування прийняла висновок, згідно якого вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 доречним та таким, що відповідає інтересам дитини /а.с. 16/.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава -відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII).

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004 -III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи «Валлова і Валла проти Чеської Республіки» (Wallova and Walla v. the Czech Republic), № 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і «Гавелка та інші проти Чеської Республіки» (Havelka and Others v. the Czech Republic), № 23499/06, п. 57, від 21 червня 2007 року).

Отже, підтвердженням існування зазначених факторів суд визнав те, що відповідач має намір на ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для навчання за місцем проживання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання донькою самоосвіти, тощо.

За переконанням суду відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, чим порушує права дитини, не займається її вихованням, не придає їй достатньої уваги, що свідчить про загрозу життю та здоров`ю дитини, протягом розгляду справи в суді становище не змінилося, а тому суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог, які знайшли підтвердження належними і допустимими доказами, перевіреними в судовому засіданні.

Враховуючи поведінку відповідача, відомості про його особу та вік дитини, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає за можливе задовольнити позовні про позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, оскільки цього потребують інтереси дитини.

На підставі ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Однак в даній справі це питання не вирішувалося, оскільки під час його обговорення в судовому засіданні представник позивача повідомив, що це питання буде згодом вирішуватися особою, яка утримує дитину.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в сумі по 487.20 грн. в доход держави за вирішення позовних вимог.

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 59-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 164, 170, 180, 184 СК України, рішеннями Європейського суду з прав людини по справам «Савіни проти України», «Ньяоре проти Франції», «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії», «Валлова і Валла проти Чеської Республіки», «Гавелка та інші проти Чеської Республіки», суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_1) відносно дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА