Справа № 242/3465/15-ц
Провадження № 2/242/1428/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 жовтня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, Українського виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.08.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав що ОСОБА_2, згідно рішення Українського виконавчого комітету від 20.12.2006 р. отримала ордер на квартиру за № 382 від 27.03.2007 р. на право зайняття житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. У паспортному столі їй було відмовлено в реєстрації за вказаною адресою, оскільки в квартирі за зазначеною адресою зареєстрована ОСОБА_3, яка є основним квартиронаймачем. ОСОБА_2 зверталася до Українського виконавчого комітету для вирішення цього питання, але до теперішнього часу відповіді не отримала. Просила визнати ОСОБА_3, 1959 року народження, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, у зв'язку з відсутністю її більше 6 місяців та зобов'язати Український виконавчий комітет винести додаткове рішення та надати ОСОБА_2 новий ордер для реєстрації в міграційній службі.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу в їх відсутності. Не заперечували проти винесення заочного рішенн.

Відповідачі ОСОБА_3 та Український виконавчий комітет у судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, втому числі через оголошення у пресі.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справ, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини встановив наступне.

Згідно Акту від 01.12.2014 р. про фактичне проживання, у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, мешкає ОСОБА_2

Згідно Акту від 01.07.2015 р., ОСОБА_3 зареєстрована за зазначеною адресою, але не мешкає, місце перебування її невідоме.

На ім'я ОСОБА_2 виданий ордер № 382 від 27.03.2007 р. на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В спірному житловому приміщенні зареєстрована ОСОБА_3, але понад 6 місяців в даному житловому приміщенні не проживає, що підтверджується зібраними доказами у справі.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Згідно зі ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 ЖК України.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і необхідно визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право користування квартирою, оскільки відповідач не проживає у квартирі понад шість місяців, а згідно ст. 71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов'язання Українського виконавчого комітету винести додаткове рішення та надати ОСОБА_2 новий ордер для реєстрації в міграційній службі, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачу вже видано ордер на вищевказану квартиру, який ніким не скасований та не визнаний недійсним.

Керуючись ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України, 11, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3, Українського виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, 1959 року народження, такою що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю її більше шести місяців.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя