Справа №487/6747/15-ц 24.09.2015 24.09.2015 24.09.2015
Провадження №22-ц/784/2356/15
Справа № 487/6747/15-ц Головуючий в 1 інстанції Біцюк А.В.
Провадження: 22ц/784/2356/15 Доповідач Маляренко І.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

За участю секретаря: Свіщука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»

на ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою

відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (далі ТОВ «Нібулон») звернулося до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.08. 2015 року позовну заяву ТОВ «Нібулон» повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами у звязку з тим, що справа не підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

В апеляційній скарзі ТОВ «Нібулон» ставиться питання про скасування ухвали суду і повернення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі у зв?язку з невірним тлумаченням судом норм матеріального права і, як наслідок, порушенням норм цивільного процесуального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, перевіривши законність ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, звернувшись до суду із позовом до ОСОБА_1, позивач послався на те, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2013 року, який набрав законної сили, відповідача було визнано винним у скоєнні кримінального злочину, стягнуто з нього на відшкодування матеріальної шкоди 2442000 грн.

Також послався на те, що 30.04.2014 року постановою Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження щодо стягнення з відповідача вищезазначеної суми матеріальної шкоди.

Оскільки вирок суду не виконується, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь втрати від інфляції за період з 25.03.2014 року по 10.07.2015 року у сумі 1722874 грн. та 3% річних за той же період у сумі 94936.93 грн.

Ухвалою суду від 31 серпня 2015 року вищезазначену позовну заяву було повернуто ТОВ «Нібулон» у зв?язку з її непідсудністю Заводському районному суду м. Миколаєва.

Мотивуючи даний висновок, суд першої інстанції послався на те, що зазначені позивачем 3% річних та втрати від інфляції у зв?язку із невиконанням вироку суду не стосуються безпосередньо факту заподіяння шкоди, а виступають способом захисту кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) за користування утримуваними боржником грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, як зазначив суд, предметом позову є стягнення коштів у зв?язку з невиконанням боржником грошового зобов?язання, а тому відсутні підстави для застосування правил підсудності, встановлених ч.3 ст. 110 ЦПК України.

Колегія суддів вважає даний висновок суду законним і обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення

зобовязання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Як уже зазначалося вище, вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2013 року, який набрав законної сили, відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні кримінального злочину, стягнуто з нього на відшкодування матеріальної шкоди 2442000 грн.

Таке зобовязання зводиться до сплати грошей, а відтак, є грошовим зобовязанням.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303, 307, 312,313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» - відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою

відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» до ОСОБА_1

ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних

втрат залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: