У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи: державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ОСОБА_5, про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено: визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 27 січня 1997 року, виданий на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2014 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема статей 125, 126 та 155 ЗК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року та від 1 липня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив із того, що підстави, передбачені Земельним кодексом України для визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 27 січня 1997 року, відсутні.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, судами встановлено факт накладання земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку позивача та факт оформлення права власності на землю відповідачами задовго до прийняття сільською радою рішення про надання земельних ділянок відповідачам, що є незнаним, та свідчить про наявність підстав для визнання державних актів недійсними.

Отже, у справах встановлені різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року не може бути зразком неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасувавши рішення судів першої та апеляційної інстанцій, направив справи на новий розгляд до суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи: державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ОСОБА_5, про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема