РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Якуші Н.В.

при секретарі Пічугіній А.Г.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості з послуг газопостачання в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 2640 грн. 00 коп. за послуги газопостачання в порядку регресу.

В обґрунтування позову зазначила, що разом із відповідачем є співвласником житлового будинку із надвірними спорудами, розташованому в м. Харкові по вул. Сонячногірська, 11. Вказувала, що протягом січня 2012 року по лютий 2014 року їй доводилось сплачувати за спожитий природний газ згідно показань лічильник за себе та за відповідача, тобто за обох співвласників будинку.

У звязку з вищезазначеним просила суд задовольнити її позовні вимоги та судові витрати стягнути з відповідача по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення по суті позовних вимог, які є аналогічними тим, що викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилався на те, що дійсно не сплачував приблизно рік за послуги з газопостачання у спірному будинку, проте вважав, що вже достатньо надавав грошових коштів позивачу, а також стверджував, що на теперішній час з нього стягуються якісь кошти. Зазначив, що на теперішній час власником 1/3 частини будинку №11 по вул. Сонячногірській не є, проте підтвердив суду, що у спірний період користувався послугами ВАТ «Харківміськгаз» та продовжує мешкати у будинку і на теперішній час.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Як встановлено судом, позивач та відповідач є мешканцями житлового будинку за адресою м. Харків, вул. Сонячногірська, б. 11 і є споживачами послуг ВАТ «Харківміськгаз», а саме - послуг з газопостачання.

Крім того, відповідно до матеріалів судом вбачається, що позивач є власником 2/3 частини будинку №11 по вул. Сонячногірській у м. Харкові на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2012 року та ухвали суду від 24.07.2012 року (а.с.5-6).

Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 322 ЦК, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця стаття встановлює презумпцію обов'язку власника (співвласника) нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна.

На підставі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до 540 ЦК України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Приписи статті 541 ЦК України встановлюють, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, ЖК Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Приймаючи до уваги, що плата за надання послуг з газопостачання розраховується виходячи із показників лічильника, та зважаючи на те, що користувачами будинку №11 по вул. Сонячногірській у м. Харкові є саме позивач та відповідач, суд вважає за необхідне розрахувати суму коштів, яку необхідно стягнути з одного співвласника будинку з іншого в порядку регресу саме виходячи із розміру частки будинку, яка належить позивачу на праві власності, а також із загальної суми нарахованої до сплати за послуги з газопостачання у період з 01.01.2012 року по 01.02.2014 року.

Так, частка оплати ОСОБА_1 за послуги з газопостачання у період з 01.01.2012 року по 01.02.2014 року повинна була становити 4316,33 грн.(2/3 від 6539 грн. 90 коп.), а частка оплати ОСОБА_3 повинна була становити 2223,56 грн. (1/3 від 6539 грн. 90 коп.).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 сплатила всю суму боргу за послуги з газопостачання за вищевказаний період, яка складається в тому числі із частки відповідача (а.с.9).

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 суми нарахованої до сплати за послуги з газопостачання у період з 01.01.2012 року по 01.02.2014 року підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 2223 грн. 56 коп.

Крім того, як вбачається з таблиці нарахувань та оплати за послуги з газопостачання у будинку за адресою: м. Харків, вул. Сонячногірська, 11, складеної працівниками ВАТ «Харківміськгаз» за період з 01.01.2012 року по 01.02.2014 року, у звязку із несвоєчасною сплатою коштів за отриманні послуги з газопостачання були нараховані індекс інфляції та 3% річних на суму заборгованості, що відповідно до долучених до матеріалів справи квитанцій також були погашені позивачем.

Виходячи із розміру частки оплати, яка підлягає сплаті саме відповідачем, розмір індексу інфляції становить 5,16 грн., сума 3% річних дорівнює 97 грн. 15 коп. і саме ці суми також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Доказів зворотного відповідач до суду не надав, своїм правом доведення своєї позиції у суді не скористався.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 61 коп. (задоволено 88,10 % від загальної суми вимоги).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, 320, 360, 540, 541 ЦК Україна, Закону України «Про житловокомунальні послуги», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості з послуг газопостачання в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (21.02.1952, ІПН не встановлено, паспорт серії №МН447500, місце мешкання ІНФОРМАЦІЯ_1 11) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму коштів, сплачених за послуги з газопостачання за період з 01.01.2012 року по 01.02.2014 рік, у розмірі 2325 грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (21.02.1952, ІПН не встановлено, паспорт серії №МН447500, місце мешкання ІНФОРМАЦІЯ_1 11) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 61 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено в єдиному екземплярі в нарадчий кімнаті.

Суддя (підпис) Н.В. Якуша

З оригіналом згідно

Рішення не набуло законної чинності

Суддя Якуша Н.В.