Справа № 461/9180/15 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/6360/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Ясиновської Я.М.,

з участю: представника прокуратури - Лящука Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа на стороні позивача: Прокуратура Львівської області, про зобов'язання видати спеціальний ордер на вселення,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа на стороні позивача: Прокуратура Львівської області, про зобов'язання видати спеціальний ордер на вселення - повернуто позивачу для подання до належного суду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд неправильно тлумачить зміст ч.1 ст.114 ЦПК України, оскільки в даному випадку позов пред'явлено про визнання права на забезпечення житлом - службовою квартирою АДРЕСА_1 та отримання спеціального ордеру на вселення, а також зобов'язання виконавчого комітету Львівської міської ради та Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради прийняти рішення про закріплення даної квартири як службової та видати спеціальний ордер на дане службове приміщення.

Висновок суду, про те, що предметом спору є нерухоме майно, а тому слід застосовувати правила про виключну підсудність є помилковим, оскільки за характером правовідносин вказаний спір не стосується нерухомого майна, оскільки не оспорюється суб'єктивне право щодо самого нерухомого майна, а ставиться питання зобов'язального характеру про видачу спеціального ордеру на службове жиле приміщення. У даному випадку слід застосовувати вимоги ч. 2 ст. 109 ЦПК України, а саме позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням.

Просить скасувати ухвалу суду та передати справу для подальшого розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, представника прокуратури Лящука Т.І., перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно ч.3 п.4 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа на стороні позивача: Прокуратура Львівської області, про зобов'язання видати спеціальний ордер на вселеннядо службової квартири АДРЕСА_1, що знаходиться у Сихівському районі м. Львова, а відтак суд першої інстанції підставно зазначив в ухвалі, що ОСОБА_3 з даною позовною заявою слід звернутися до суду за місцезнаходженням нерухомого майна та повернув позовну заяву позивачу.

Отже, покликання апелянта на те, що суд помилково застосував правила про виключну підсудність, оскільки за характером правовідносин вказаний спір не стосується нерухомого майна та у відповідності до ч.2 ст. 109 ЦПК України позов має розглядатися Галицьким районним судом м. Львова за місцезнаходженням відповідачів, не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 311 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.