У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права власності на частку в спільному майні та зобов'язання сплатити вартість частки квартири, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просила припинити право власності ОСОБА_5 на 1/8 частку у спільній частковій власності в квартирі за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на 1/8 частку квартири за вказаною адресою; зобов'язати її сплатити ОСОБА_5 вартість її частки у праві власності на квартиру за вказаною адресою у розмірі 33 637 грн 50 коп.; визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування спірною квартирою та виселити її; стягнути на її користь з ОСОБА_5 судовий збір та витрати на правову допомогу.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_6, після якого вона прийняла спадщину у вигляді 3/8 частин квартири АДРЕСА_1, та є власником 7/8 частки даної квартири. Вказувала, що ОСОБА_5 є її невісткою та власником 1/8 частки спірної квартири. Зазначала, що вона має намір придбати собі квартиру меншою площею, оскільки ОСОБА_5 систематично порушує правила співжиття в квартирі, що унеможливлює їх спільне проживання. Однак відповідач відмовляється у добровільному порядку отримати компенсацію вартості її частки у квартирі.

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила визнати порядок користування квартирою АДРЕСА_1, а саме: виділити в її користування житлову кімнату площею 11,6 кв.м (у технічному паспорті на плані квартири № 7); виділити в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,1 кв.м з прилеглою лоджією площею 1,4 кв.м (у технічному паспорті на плані квартири № 8); залишити у спільному користуванні кухню (площею 7,3 кв.м), вбиральню (площею 1,4 кв.м), ванну кімнату (площею 2,8 кв.м), коридор (площею 8,3 кв.м), комору (площею 0,5 кв.м); розподілити особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_4

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, та виділено у користування ОСОБА_5 житлову кімнату площею 11,6 кв.м, у технічному паспорті на плані квартири № 7.

Виділено в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,1 кв.м з лоджією площею 1,4 кв.м., у технічному паспорті на плані квартири № 8.

Залишено у спільному користуванні кухню площею 7,3 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м, ванну кімнату площею 2,8 кв.м, коридор площею 8,3 кв.м, комору площею 0,5 кв.м.

У решті вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 9 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_5 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 виплатити ОСОБА_5 вартість 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 у сумі 62 021 грн 25 коп.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та виселити її з вказаного приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи первісний позов і відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_5 чинить позивачу перешкоди у проживанні у спірній квартирі; частка, яка належить відповідачу є незначною та такою, що не може бути виділена із спільного майна, а тому, з урахуванням обставин справи та наявності у відповідача на праві власності іншого об'єкту житлової нерухомості, припинення частки у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_5 (ст. 365 ЦК Ураїни).

Крім того, не можуть бути враховані доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції безпідставно прийнято до уваги та надано оцінку доказам, які не були досліджені судом першої інстанції, оскільки ч. 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 внесла вартість 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 у сумі 62 021 грн 25 коп. на депозит суду, про що також зазначено в оскаржуваному судовому рішенні.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 9 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик