АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7890/15 Справа № 207/2548/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Юрченко І. М. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в меншому розмірі, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.07.2015 року та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягнутих з нього аліментів з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини (а.с.42-44).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.07.2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в меншому розмірі

Суд зменшив розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_3 року на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки до 1/5 частки з усіх видів доходів щомісячно до його повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.37-38).

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.42-44).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,7).

На підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_3 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти у розмірі з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини (а.с.14).

07.03.2006 року в книзі реєстрації розірвань шлюбів Баглійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис №57 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Після розірвання шлюбу з відповідачем, позивач 31.08.2007 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, яка після реєстрації шлюбу має прізвище "Сербокрил", про що в книзі реєстрації шлюбів Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 31.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис за №633 (а.с.6).

Відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.05.2008 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на позивача покладений обов'язок сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Задовольняючи позов частково, з урахуванням конкретних обставин справи, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 181,182,183,192 СК України, ст. 128 КЗпП України, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки до 1/5 частки з усіх видів доходів щомісячно до його повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане рішення відповідачкою не оскаржене.

Доводи ОСОБА_2в апеляційній скарзі є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Посилання позивача на те, що він звільнився з роботи за станом здоров'я, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки відповідно до копії трудової книжки позивача (а.с.23), він звільнився з роботи 05.06.2015 року з ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" саме за власним бажанням.

Що стосується посилань позивача на те, що він допомагає своєму батьку, то ніяких доказів з приводу того чим саме, в яких розмірах та коли він допомагає своєму батькові позивач суду доказів не надав. Відповідно до копії трудової книжки батька позивача ОСОБА_2 останній звільнився з роботи 01.11.2011року у зв'язку з виходом на пенсію, а отже батько позивача є отримувачем пенсії та відповідно може сам себе утримувати (а.с.12). Ніяких доказів стосовно того, який розмір пенсії має його батько, позивач суду не надав.

Посилання позивача на те, що розмір аліментів повинен бути переглянутий у зв'язку з тим, що в нього змінився як матеріальний так і сімейний стан - безпідставні, так як сімейний стан позивача змінився ще вісім років назад, бо його шлюб з ОСОБА_6 було укладено 31.08.2007 року.

Що стосується здоров'я позивача, то як встановлено з поданих самим же позивачем документів, а саме виписки з амбулаторної карки позивача, то він перебуває на диспансерному обліку ще з 2005 року, тобто ще до того моменту як з нього були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а відповідно ці обставини були враховані при первинному визначенні розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь сина ОСОБА_8 (а.с.9).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: