провадження № 2/760/6032/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

27.07.2015 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, квартира АДРЕСА_1 належала позивачу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності.

Святошинський районний суд м. Києва своїм рішенням від 29.02.2012 стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 734 926 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2015 переведено на ОСОБА_1 права та обов'язки співвласника на 1/3 частину вищезазначеної квартири, що належала на праві власності ОСОБА_2

На відповідачів, які не проживають у квартирі, нараховуються додаткові кошти по оплаті житлово-комунальних послуг.

Враховуючи те, що відповідачі майже три роки у вказаній квартирі не проживають, своїх речей там не зберігають, квартирою не цікавляться, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не беруть, позивач звернувся до суду з цим позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.08.1993, виданого Відділом приватизації Залізничної районної державної адміністрації м. Києва (а.с. 9).

У ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист Святошинського районного суду м. Києва №2/2608/1282/12 від 01.06.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 734 926 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2015 переведено на ОСОБА_1 права та обов'язки співвласника на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 29).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю з таких підстав.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Згідно з статтю 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК).

Суд встановив, що позивач і відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Позивач звертав увагу суду на те, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2015, яка набрала чинності 21.09.2015, на нього переведено права та обов'язки співвласника на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_2

Суд враховує зазначений аргумент позивача, однак наголошує на тому, що законодавець пов'язує набуття права власності на нерухоме майно з моментом державної реєстрації права на нерухоме майно відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

До державної реєстрації права власності за новим власником, він не має права розпоряджатися цим майном, оскільки реєстрація права власності зберігається за попереднім власником, проте він має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому потрібно зважати на те, що після набрання законної сили ухвалою суду про переведення прав і обов'язків співвласника на нерухоме майно, але до державної реєстрації переходу права власності, попередній власник також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно на підставі рішення суду вибуло з його володіння.

Оскільки позивач не надав суду доказів того, що він є власником 1/3 частини квартири, що належала ОСОБА_2, то суд вважає, що його вимоги щодо захисту права власності передчасними.

Щодо позовних вимог, пред'явлених до відповідача ОСОБА_3, то суд вважає їх безпідставними, оскільки на сьогоднішній день ОСОБА_3 є повноправним співвласником спірної квартири, а тому позбавити його права користування, як однієї із правомочностей права власності, неможливо.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у позові.

Керуючись статтями 13, 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), статтями 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК, Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 1, 4-11, 18, 33, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко