АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/621/15 Справа № 203/2824/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа - Первинна профспілкова організація Дніпропетровського пасажирського вагонного депо «Державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення строку, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відщкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А :

25 квітня 2014 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа - Первинна профспілкова організація Дніпропетровського пасажирського вагонного депо «Державного підприємства «Придніпровська залізниця» про поновлення строку, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2014 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановленні нового рішення про задоволення позовних вимог на тій підставі, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно наказу № 1537 від 02.11.2004 р. та контракту № 36/Ч від 07.11.2004 р. позивачку з 07.11.2004 р. було прийнято на посаду провідника пасажирського вагону до Дніпропетровського пасажирського вагонного депо Державного підприємства "Придніпровська залізниця".

13.02.2014 р. під час перевірки працівниками ЦІК потягу № 336 сполученням Санкт-Петербург-Дніпропетровськ, у вагоні №4/20389, де черговим провідником вагону була ОСОБА_2, було виявленого факт перевезення одного пасажиру - ОСОБА_3 без проїздних документів на місці № 19 від ст.Мена до ст.Бахмач, про що складено відповідний акт №006899 від 13.02.2014 р.

03.03.2014 р. було видано наказ №405/ОС про припинення трудового договору з ОСОБА_2 згідно п.8 ст.36 КЗпПУ з підстав, передбачених контрактом - встановлення факту перевезення безквиткового пасажиру.

Згідно ч.3 ст.21 КЗпПУ контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до особливостей зазначеної форми трудового договору, при укладенні контракту законом надано право сторонам самим установлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Частиною 3 ст.15 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються на підприємства пасажирського залізничного транспорту загального користування за контрактною формою трудового договору.

Перелік категорій та посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 764 від 15.07.1997 р. Серед інших категорій працівників в цьому переліку зазначено і провідників пасажирських вагонів.

Судом також встановлено, що позивач працювала у відповідача на підставі контракту №36/Ч від 07.11.2004 р., п.п."а" п.18 якого було передбачено підстави для його розірвання та звільнення працівника (крім тих, які встановлені законом) а саме: встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів або надлишкової ручної поклажі.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів вирішуючи позови про поновлення на роботу, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, зазначених сторонами в контракті для його розірвання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд обґрунтовано виходив з доведеності вини позивачки у перевезенні безквиткового пасажиру, а саме порушення ОСОБА_2 п.2.11, п.3.9.5 Інструкції провідника пасажирських вагонів №ЦЛ-0038, затвердженої наказом Укрзалізниці №234-Ц від 01.09.2003 р., п.7.3 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №1196 від 27.12.2006 р., а також було враховано: акт № 006899 від 13.02.2014 р. (форма ЛУ-4), яким зафіксовано, що пасажир ОСОБА_3 від ст.Мена до ст.Бахмач проїзджав без проїздних документів, після встановлення цієї обставини їм було сплачено за проїзд; протокол наради від 26.02.2014 року, що проводився за фактом виявлених працівниками ЦІК порушень, що мали місце 13.02.2014 року, під час якої досліджувались обставини безквиткового проїзду пасажира ОСОБА_3; пояснення начальника потягу ОСОБА_4, яка також дала пояснення і в апеляційному суді про те, що провідник ОСОБА_2 не повідомляла її про проїзд безбілетного пасажиру та про нездійснення ним висадки з вагону.

Враховуючи зазначене суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача було проведено відповідачем з дотримання діючого законодавства, а тому правильно відмовив ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

Н.Є.Колодяжна