Справа № 513/56/13- ц
Провадження № 2-п/513/7/15
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

06 жовтня 2015 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

судді Смірнової І.О.

при секретарі Коноваленко Т.М.

за участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в смт. Сарата у залі суду,

розглянувши заяву

ОСОБА_3, ОСОБА_4

про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

19.08.2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з даною заявою, вказуючи, що заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені повністю. З них стягнуто на користь позивача 1068957 гривень 10 копійок та судовий збір в сумі 3226 ( три тисячі двісті двадцять шість) гривень 40 копійок.

Заявники зазначили, що копію заочного рішення Саратського районного суду від 15.04.2013 року вони отримали 10 серпня 2015 року.

З даним рішенням суду заявники не згодні так, як на момент розгляду справи та при винесенні заочного рішення знаходились за межами Одеської області, про день слухання справи належним чином не були повідомлені, про дати розгляду справи не знали. Вказані обставини позбавили їх можливості бути присутніми на судових засіданнях та давати пояснення за заявленим позовом.

Позивач умисно ввів суд в оману, вказавши, що 1 вересня 2010 року заявники взяли в нього в борг 130950 доларів США та зобовязались повернути борг до 1 березня 2011 року, що підтверджується розпискою.

Заявники у ОСОБА_5 гроші не брали, розписку написали під дією психічного впливу, боргові зобовязання ОСОБА_5 виникли з ПП «Тотус», ствердження ОСОБА_5 про отримання грошей в борг не є дійсністю.

На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого, та від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності або якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує.

Заявники з рішенням суду не згодні, тому просили суд переглянути заочне рішення Саратського районного суду Одеської області від 15 квітня 2013 року, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені повністю.

У судовому засіданні представник заявників, діючий на підставі довіреності ОСОБА_1, заяву підтримав повністю, просив задовольнити, пояснивши суду, що відсутні письмові докази про відрядження заявників за межі області у дні слухання справи. Крім того, відповідачі не брали в борг гроші у позивача, вони зможуть підтвердити у судовому засіданні після скасування заочного рішення, письмові докази відсутні.

Позивач ОСОБА_5, його представник адвокат ОСОБА_2, просили суд у задоволенні заяви відмовити тому, що доводи відповідачів спростовуються матеріалами справи, відповідачі та їх представник зловживають своїм правом, порушують права позивача.

Заслухавши представника заявників ОСОБА_1, позивача та його представника адвоката ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 231, ч. 1 ст. 232 ЦПК України, суд у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, даний позов надійшов до суду 17.01.2013 року. Відповідач ОСОБА_4 21.01.2015 року отримав копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви та додані до неї документи (а.с. 5).

27.02.2013 року відповідачам було направлено лист про виклик в судове засідання на 21.03.2013 року, даний лист відповідач ОСОБА_4 отримав 02.03.2013 року, а відповідач ОСОБА_3 отримав 15.03.2013 року (а.с. 15,16,17).

20.03.2013 року відповідачі уклали договір з адвокатом ОСОБА_6 про представлення їх інтересів в суді 21.03.2013 року (а.с.18).

21.03.2013 року відповідачі, їх представник у судове засідання не зявились, не повідомили суд про причину неявки. У звязку з чим, розгляд справи був перенесений на 15.04.2013 року. Їх адвокат про слухання справи був повідомлений, про що свідчить його розписка на а.с. 24; відповідачі отримали особисто повідомлення 27.03.2013 року (а.с. 27,28).

Тому ствердження відповідачів, що вони не знали про день та час слухання справи не відповідають дійсності.

Після прийняття заочного рішення суду, відповідачам була направлена копія рішення з повідомленням, але відповідачі відмовились отримати рішення суду, про що свідчать повідомлення суду з відміткою працівника поштового відділення (а.с. 37,38,394, 4-45,46,47).

Суд вважає, що відповідачі зловживали своїм правом, не зявлялися до суду, не надавали суду документів, які б свідчили про поважність причин неявки до суду.

Ствердження заявників, відповідачів у справі, що вони дізнались про заочне рішення суду тільки 10 серпня 2015 року, також не може бути прийнято судом до уваги, т.я. відповідно до копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2013 року, копій повідомлення державного виконавця від 19.04.2014 року, їм було достовірно відомо про вказане заочне рішення суду (а.с. 75,76,77,78,79, 80).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно копії розписки від 01.09.2010 року, відповідачі особисто, без примусу, взяли в борг у позивача 111000 (сто одинадцять тисяч) доларів США (а.с. 4).

Заявники, їх представник не надали суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що вказані гроші позивач брав у ПП «Тотус».

Враховуючи наведене, суд вважає, що немає законних підстав для скасування заочного рішення суду, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.ст. 60, 231, 232, 293 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд.

Суддя І. О. Смірнова