АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7332/15 Справа № 204/4850/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Болтунової Л.М.

при секретарі Безрукавому Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивач вказував на те, що 13 грудня 2012 року між ними було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від нього 38 655,00 грн. і зобов'язався повернути їх до 20 лютого 2013 року, про що видав розписку. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх обов'язків за вказаним договором, позивач просив стягнути з нього на свою користь борг у розмірі 38 655,00 грн., інфляційні збитки у сумі 4 181, 57грн. та три відсотки річних у розмірі 1 547,26 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст.1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості в строк та в порядку, встановленому договором.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд правильно виходив з того, що 13 грудня 2012 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача 38 655,00 грн. і зобов'язався повернути їх до 20 лютого 2013 року, що підтверджується його розпискою. Оскільки це зобов'язання залишилось не виконаним, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що надана суду розписка не визначає конкретики осіб кредитора та боржника, їх паспортних даних, місця фактичного проживання, реєстрації та інших даних, спростовуються текстом розписки (50,192), в якій чітко зазначено прізвище та ініціали боржника, місце реєстрації та номер його паспорта, які співпадають з даними зазначеними в паспорті відповідача, копію якого було додано до розписки (а.с.66-69), а також вказано повне ім'я кредитора. Наявність у борговій розписці місця проживання та паспортних даних кредитора не є обов'язковими.

Посилання апеляційної скарги на розгляд справи з порушенням правил територіальної підсудності є надуманим, оскільки згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області місцепроживання ОСОБА_2 з 05 квітня 2013 року зареєстровано по АДРЕСА_1 в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська (а.с.43).

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

Болтунової Л.М.