У х в а л а

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Кіровоградська міська рада, Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ‒ Управління Держземагенства у Кіровоградській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та домоволодінням, зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Кіровоградська міська рада, Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа ‒ Управління Держземагенства у Кіровоградській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та домоволодінням, зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку площею 5, 22 кв. м належну ОСОБА_3 на підставі державного акта серії НОМЕР_1, виданого Кіровоградською міською радою за адресою: АДРЕСА_1, та повернути її ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн, витрати на проведення судової комплексної земельно-технічної експертизи в розмірі 3 000 грн, а також судовий збір у сумі 243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 09 червня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні сараєм «Б», що розташований по АДРЕСА_2 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні вказаним сараєм.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 243 грн 60 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 є власником нежитлової будівлі - сараю «Б», право на яку зареєстровано в установленому законом порядку, однак унаслідок дій відповідача щодо перенесення огорожі впритул до її сараю, вона позбавлена відповідного права щодо належного їй майна.

За змісту рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили, вбачається, що згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31 березня 2011 року № 4674, 4675/23 Кіровоградського відділення ОНДІСЕ станом на час дослідження земельна ділянка ОСОБА_2 та земельна ділянка ОСОБА_4 мають недоїмку по площі - 15 кв. м кожна. Визначити за рахунок якої з прилеглих земельних ділянок по АДРЕСА_3 на час дослідження не можливо через відсутність необхідних даних (а. с. 27).

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своє волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09 червня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун