Справа № 133/1043/15-ц Провадження № 22-ц/772/2982/2015Головуючий в суді першої інстанції Проць В. А.
Категорія 54 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Голоти Л.О., Войтка Ю.Б.,

При секретарі: Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та адвоката відповідачів та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації, Науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет», ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області, Відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації, Науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет», третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - начальника відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації ОСОБА_4, начальника Науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет» ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування розпорядження, наказів, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та морального відшкодування, -

встановила:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Козятинської РДА Вінницької області від 20.01.2015 року №10 «Про оптимізацію науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет та затвердження структури»; визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти Козятинської райдержадміністрації Вінницької області №20-к від 02.02.2015 року «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення»; наказ начальника відділу освіти Козятинської райдержадміністрації Вінницької області ОСОБА_4 від 02.04.2015 року №65-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» з посади методиста РМК у зв'язку зі скороченням штату працівників п.1 ст. 40 КЗпП України; наказ Козятинського РМК №04-к датований 02.04.2015 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 з посади методиста з виховної та позашкільної роботи науково-методичної установи Козятинський РМК України», за підписом завідуючого РМК ОСОБА_5; поновити її на попередній роботі на посаді методиста «Козятинський районний методичний кабінет»; стягнути з відділу освіти Козятинської РДА Вінницької області на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з відділу освіти Козятинської РДА Вінницької області моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Також, просила постановити відносно Начальника відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_4 та завідуючої Козятинским РМК ОСОБА_5 окрему ухвалу за порушення трудового законодавства для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно з наказом начальника відділу освіти Козятинської РДА Вінницької області ОСОБА_4 від 02.04.2015 року за № 65-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» її було звільнено з посади методиста з виховної та позашкільної роботи районного методичного кабінету з 02.04.2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників п.1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки не було враховано її переважне право на залишення на роботі відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України.

Крім того, не було дотримано процедури її звільнення, оскільки згідно розділ 6 статуту Науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет», затвердженого розпорядженням Голови Козятинської РДА від 11 січня 2013 року за № 12, правом приймати на роботу і звільняти з роботи працівників методичного кабінету за погодженням з відділом освіти наділений лише завідувач методкабінету - ОСОБА_5, а не начальник відділу освіти Козятинської РДА - ОСОБА_4

Також, голова Козятинської РДА при прийнятті оскаржуваного нею розпорядження повинен був отримати обґрунтовану вказівку з Вінницької обласної державної адміністрації і посилатися у своєму розпорядженні саме на неї, а не на Закон від 28 грудня 2014 року № 76-VIII та врахувати Положення про районний (міський) методичний кабінет (центр), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08 грудня 2008 року.

Рішенням Козятинського міськрайнного суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_4 № 20-к від 02.02.2015 року «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення».

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_4 № 65-к від 02.04.2015 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» методиста з виховної та позашкільної роботи районного методичного кабінету з 2 квітня 2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Визнано незаконним та скасовано наказ завідуючої Науково - методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет» ОСОБА_5 № 04-к від 02 квітня 2015 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» методиста з виховної та позашкільної роботи районного методичного кабінету з 2 квітня 2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_2 на попередній роботі на посаді методиста Науково - методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет» з 02.04.2015 року.

Стягнуто з Відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_2 середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу, в сумі - 15052 ,16 грн.

Стягнуто з Відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_2 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено

Стягнуто з Відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області на користь держави 243 ,40 копійок судового збору.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу - в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі адвокат відповідачів та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації, Науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет», ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу підтримали, з підстав, зазначених в ній, проти апеляційної скарги представника відповідачів та третіх осіб ОСОБА_6 заперечили.

Представник відповідачів та третіх осіб ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_5 свою апеляційну скаргу підтримали, проти апеляційної скарги представника позивача заперечили.

Представник відповідача - Козятинської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи у його відсутність не подав, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції , дійшла висновку, що апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 слід відхилити, а апеляційну скаргу представника відповідачів та третіх осіб - ОСОБА_6 - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що звільнення позивача з роботи було проведено з порушенням процедури такого звільнення, при цьому відмовив у задоволенні вимоги про скасування розпорядження голови Козятинської РДА Вінницької області від 20.01.2015 року №10 «Про оптимізацію науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет та затвердження структури» з підстав відсутності порушень норм законодавства при його прийнятті. Також було відмовлено задоволенні вимог про постановлення окремих ухвал щодо третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за безпідставністю таких вимог.

З таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися неможливо.

По справі встановлено, що з 30 серпня 1994 року ОСОБА_2. (дошлюбне прізвище ОСОБА_2. працювала на посаді методиста Козятинського районного методичного кабінету (далі Козятинський РМК) Відділу освіти Козятинської райдержадміністрації, що підтверджується наказом №56 по відділу освіти Козятинської райдержадміністрації від 30.08.1994 року та записом в трудовій книжці (т.1 а.с. 10, 14).

20 січня 2015 року Головою Козятинської РДА Вінницької області було прийнято розпорядження № 10 «Про оптимізацію науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет та затвердження структури», згідно якого планувалось скорочення чисельності працівників даної установи до семи штатних одиниць (т.1 а.с. 12).

Відповідно до п. 2 даного розпорядження Голова Козятинської РДА доручив начальнику відділу освіти Козятинської РДА Вінницької області ОСОБА_4 провести необхідну роботу, пов'язану з вивільненням працівників Науково - методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет», згідно з вимогами чинного трудового законодавства України.

На виконання даного розпорядження Голови Козятинської РДА, 02 лютого 2015 року начальником відділу освіти Козятинської РДА Вінницької області ОСОБА_4 було видано наказ № 20-к «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення» до 02.04.2015 року, який було доведено до відома всіх методистів (т.1 а.с. 53).

ОСОБА_2 відмовилась від підпису про ознайомлення з наказом про попередження про майбутнє вивільнення, про що було складено акт від 02 лютого 2015 року (т.1 а.с. 54).

На виконання ст. 49-2 КЗпП України відділом освіти Козятинської райдержадміністрації 06 лютого 2015 року було запропоновано ОСОБА_2 посаду соціального педагога 0, 5 ставки у Йосипівській СЗШ І-ІІІ ступенів та у Кордишівській СЗШ І-ІІІ ступенів, яку позивач отримала 12 лютого 2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с. 49) та повторно запропоновано зазначені посади в повідомленні від 24 березня 2015 року , з яким позивач ознайомилася та відмовилася від пропозиції (т.1 а.с. 48 ).

Згідно з наказом начальника відділу освіти Козятинської РДА Вінницької області ОСОБА_4 від 02 квітня 2015 року за № 65-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» позивача було звільнено з посади методиста з виховної та позашкільної роботи РМК з 02 квітня 2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників п.1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.11).

Із зазначеним наказом під підпис була ознайомлена ОСОБА_2

Одночасно 02 квітня 2015 року завідуючою Козятинським районним методичним кабінетом ОСОБА_5 видано наказ №04-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» , методиста з виховної та позашкільної роботи науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет» з 02 квітня 2015 року у зв'язку із скороченням штату працівників, згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку (т.2 а.с.45).

Відомості про ознайомлення ОСОБА_2 із зазначеним наказом в матеріалах справи відсутні.

14 липня 2015 року завідуючою Козятинського РМК ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення про необхідність з'явитися до науково-методичної установи для внесення запису у трудову книжку про звільнення (т.2 а.с. 39).

Як вбачається із Статуту Науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет», затвердженого розпорядженням Голови Козятинської РДА від 11 січня 2013 року за № 12 Засновником Козятинського РМК є Козятинська районна державна адміністрація (т.2 а.с. 2-5).

Згідно з п.п. 6.1, 6.3 Статуту керівництво методкабінетом здійснюється відділом освіти Козятинської райдержадміністрації. Безпосереднє керівництво методкабінетом здійснює його завідувач, який призначається і звільняється з посади начальником відділу освіти Козятинської РДА за погодженням їх (засновником) головою Козятинської РДА та Вінницького обласного інституту післядипломної освіти педагогічних працівників.

Завідувач методкабінету затверджує структуру методкабінету, посадові інструкції та функціональні обов'язки його працівників і визначає ступінь відповідальності за їх виконання; приймає на роботу і звільняє з роботи працівників методичного кабінету за погодженням з відділом освіти.

Згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частинами першою - третьою ст. 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Частиною першою ст. 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частиною другою вищевказаної статті передбачені категорії працівників, які мають переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

В пункті 19 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 роз'яснено, що , розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як вбачається з штатного розпису Козятинського районного методичного кабінету, затвердженого головою Козятинської районної державної адміністрації, станом на 01 вересня 2014 року штат Козятинської районного методкабінету становив 10 штатних одиниць (т.2 а.с. 60).

На підставі розпорядження голови Козятинської райдержадміністрації від 20 січня 2015 року №10 «Про оптимізацію науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет та затвердження структури» станом на 01 квітня 2015 року було затверджено штатний розпис на 2015 рік у кількості 7,25 штатних одиниць (т.1 а.с. 68).

Таким чином, в Козятинському районному методичному кабінеті дійсно відбулося скорочення чисельності штату працівників, що підтверджується обставинами справи, а тому проведення звільнення працівників повинно здійснюватися із дотриманням порядку, встановленого КзпП України та наданням гарантій працівникам, передбачених гл. ІІІ-А КзпП України, зокрема, щодо врахування переважного права працівника на залишення на роботі.

Посилання представника відповідачів та третіх осіб на те, що правила переважного права на залишення на роботі при звільненні ОСОБА_2 не застосовуються, оскільки на момент звільнення позивача діяв наказ начальника відділу освіти Козятинської РДА ОСОБА_4 від 26 грудня 2014 року №297 «Про штатну структуру Козятинського РМК», яким за кожним методистом було закріплено конкретний напрям діяльності і кожна посада мала свою назву, згідно якого ОСОБА_2 займала єдину посаду методиста з позашкільної та виховної роботи, не приймаються судом до уваги, виходячи з наступного.

До кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві, а не тільки тих, хто працює в структурному підрозділі, в якому виконував роботу чи обіймав посаду працівник, який підлягає звільненню.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2002 року №57 затверджено форму типового штатного розпису бюджетних установ та організацій.

Наведеним у штатному розписі штатним одиницям присвоюються найменування посад та професій, які відповідають назвам Класифікатора професій ДК 003-95.

На зазначене також звернуто увагу в листі Міністерства праці та соціальної політики України (Мінпраці та соцполітики) № 18-23 від 20.01.2005.

Зазначений обов'язок зумовлюється вимогою, встановленою п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, згідного якого записи у трудову книжку про найменування роботи, професії та посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для працівників і службовців відповідно до назв професій та посад, зазначених у Класифікаторі професій.

Згідно штатного розпису, затвердженого станом на 01 квітня 2015 року, на час звільнення ОСОБА_2 з посади, в штаті передбачалося 5 посад методиста, без зазначення конкретних напрямів діяльності та одна одиниця методиста з психологічної служби.

Доводи представника відповідача та третіх осіб про те, що суд повинен керуватися наказом начальника відділу освіти Козятинської РДА ОСОБА_4 від 26 грудня 2014 року №297 є необґрунтованими, оскільки наказ начальника відділу освіти про штатну структуру не є належною формою штатного розпису, встановленою законодавством.

Крім того, відповідно до п. 5.1 Статуту Козятинського РМК - штатний розпис Методичного кабінету розробляється відділом освіти Козятинської РДА, на підставі Типових штатів для Методичних кабінетів відповідно до потреб забезпечення Державного стандарту дошкільної , початкової загальної освіти та освітніх галузей, Державного стандарту базової і повної загальної середньої освіти та позашкільної освіти, реалізації покладених на нього завдань і затверджується головою Козятинської районної державної адміністрації. Розпорядженням голови Козятинської райдержадміністрації можуть вводитись додаткові та інші штатні одиниці в межах фонду оплати праці (фінансування) у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зазначений наказ начальника відділу освіти Козятинської РДА ОСОБА_4 від 26 грудня 2014 року №297 не був затверджений головою Козятинської райдержадміністрації.

Також, як вбачається з посадової інструкції методиста РМК, затвердженої завідуючою РМК 10.04.2013 року посада методиста є взаємозамінною на період тимчасової відсутності методистів згідно з тарифікацією (п.п. 6.2, 6.3, т.2 а.с. 58-59).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 необхідно було проводити з дотриманням вимог ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі серед осіб, які обіймають посади методиста, згідно штатного розпису, затвердженого головою Козятинської райдержадміністрації на 2015 рік.

Відповідачами та третіми особами не заперечується та обставина, що переважне право на залишенні на роботі під час звільнення ОСОБА_2 не з'ясовувалося, чим порушено встановлений законом порядок, а тому таке звільнення є незаконним.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання незаконними та скасування наказу начальника відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_4 № 65-к від 02.04.2015 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» методиста з виховної та позашкільної роботи районного методичного кабінету з 2 квітня 2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України та наказ завідуючої Науково - методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет» ОСОБА_5 № 04-к від 02 квітня 2015 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2.» методиста з виховної та позашкільної роботи районного методичного кабінету з 2 квітня 2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до п. 6.3 Статуту Козятинського РМК саме завідуючий методкабінету - ОСОБА_8 повинна була провести звільнення ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 40, 42,49-2 КЗпП України.

Згідно із ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При визначенні розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача, суд правильно застосував положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 та стягнув на користь ОСОБА_2 середній заробіток в сумі 15052, 16 грн.

Вимога про скасування розпорядження голови Козятинської РДА Вінницької області від 20.01.2015 року №10 «Про оптимізацію науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет та затвердження структури» обґрунтовано не була задоволена судом з підстав, що Козятинській РДА, в особі голови, як засновнику Козятинського РМК належить право самостійно визначати організаційну структуру та штатну чисельність працівників.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд першої інстанції з урахуванням ступеня моральних страждань завданих незаконним звільненням, пов'язаних з втратою нормальних життєвих зв'язків ОСОБА_2, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, згідно з принципом розумності і справедливості стягнув з відділу освіти, у відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

Щодо вимоги про постановлення окремої ухвали щодо третіх осіб, то відповідно до ст. 211 ЦПК України постановлення окремих ухвал належить до прав, а не до обов'язків суду і здійснюється судом на власний розсуд.

При цьому, до компетенції апеляційного суду не належить вирішення питань щодо законності постановлення чи відмови у постановленні окремих ухвал судом першої інстанції.

Задовольняючи вимогу про визнання незаконним та скасування наказу начальника відділу освіти Козятинської райдержадміністрації Вінницької області №20-к від 02.02.2015 року «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про її задоволення, оскільки дана вимога не є належним способом захисту порушеного права працівника у разі незаконного звільнення.

Так, відповідно за змістом ст.ст. 235, 237-1 КЗпП України у разі незаконного звільнення працівник має право на відновлення свого порушеного права шляхом поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Спосіб захисту, застосований у судовому рішенні повинен призводити до поновлення прав особи.

Вимога про визнання незаконним та скасування наказу начальника відділу освіти Козятинської райдержадміністрації Вінницької області №20-к від 02.02.2015 року «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення» не тягне за собою поновлення порушеного права, тобто відсутня ознака виконуваності судового рішення.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про визнання незаконним та скасування наказу начальника відділу освіти Козятинської райдержадміністрації Вінницької області №20-к від 02.02.2015 року «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення» є необґрунтованим, до якого суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

В іншій частині рішення суду ухвалено на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, п.1.ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити

Апеляційну скаргу адвоката відповідачів та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації, Науково-методичної установи «Козятинський районний методичний кабінет», ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу начальника відділу освіти Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_4 №20 від 02.02.2015 року «Про попередження працівників про майбутнє вивільнення» скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Л.О. Голота

/підпис/ Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: