Справа № 664/3015/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Заславець Н.В.

при секретарі Бондаревій Т.К.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Цюрупинську в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ПАТ "Страхова Група "ТАС", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 29982,20 грн.

У ході розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме в частині вимог стягнення з ПАТ «Страхова Група «ТАС» страхового відшкодування за полісом АС/3387546 в розмірі 28982,20 грн. та з ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. подав заяву про залишення без розгляду, з урахуванням ухваленого Березнівського районного суду Рівненської області від 02.04.2015р. рішення, яким страховий поліс обов*язкового страхування АС/3387546 від 07.09.2013р. на ім*я ОСОБА_3 визнано нікчемним.

У ході розгляду справи за заявою представника позивача позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «Страхова Група «ТАС» страхового відшкодування за полісом АС/3387546 в розмірі 28982,20 грн. та з ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. ухвалою суду від 11.06.2015 року залишено без розгляду. За заявою представника позивача уточнено вимоги позивача в сумі 25277,40 гривень та ухвалою суду від 11.06.2015 року до участі у справі залучено ОСОБА_4 у якості співвідповідача, який є власником т/з «Renault Magnum», д.н ВС 4217 АЕ. Відповідно до уточнення позову, заявлено вимоги про солідарне стягнення відшкодування з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивач в судове засідання не з*явився . Представник позивача ОСОБА_6Є подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача просив задовольнити..

У позовній заяві зазначено, що 27 вересня 2013 року о 02.22 год. на автомобільній дорозі Херсон-Керч, 28 км+860м ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Magnum», д.н ВС 4217 АЕ, здійснив обгін його транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», д.н. НОМЕР_1, який рухався по тій же смузі для руху та здійснював поворот праворуч на перехресті, та допустив наїзд на його транспортний засіб, в результаті чого автомобіль НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальну шкоду на його користь в розмірі 25277,40грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.,та за проведення інженерно технічної (автотехнічної) експертизи в сумі 1750,00 гривень. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з*явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Про отримання судової повістки

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, до поштового відділення для отримання поштового повідомлення з судовою повісткою не зявилися, що суд вважає відмовою від її отримання і у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважає відповідачів повідомленими належним чином.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2013 року о 22.00 год. ОСОБА_2 на а/д Херсон-Керч-28 км+800м керував транспортним засобом «Renault Magnum», д.н ВС 4217 АЕ, яким виконав обгін транспортного засобу «ВАЗ 21099», д.н. НОМЕР_1, що рухався попереду нього в попутному напрямку та здійснював на перехресті поворот ліворуч, де допустив зіткнення, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Березнівського районного суду Рівненської області від 30.12.2013 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , і провадження у справі в порядку ст. 38 КупАП закрито(а.с.107).

Відповідно до висновку судової авто технічної(інженерно-технічної) експертизи №154/07.15 від 13.08.2015 року встановлено, що в умовах події, яка розглядається, водій «Renault Magnum» д.н ВС 4217 АЕ при гарантованій

впевненості, що обгін автомобіля марки «ВАЗ-21099» буде завершено до перехрестя, повинен за наявності вказаного автомобіля, який рухався в попутному напрямку , відмовитися від наміру здійснювати обгін на даній ділянці дороги, оскільки це заборонено вимогами п.14.6 а) ПДР , а тому завчасно знижувати швидкість в межах зайнятої ним правої смуги руху даного напрямку або за наявності сприятливих умов випередити автомобіль ВАЗ-21099, який знижував швидкість, справа з дотриманням безпечного інтервалу. «Запізніле» включення або відсутність сигналу маневрування у автомобіля «ВАЗ-21099», якщо таке мало місце, не допускає можливості вчинення водієм обгону на перехресті за наявності прямої заборони цього. Діючи зазначеним вище чином, водій автомобіля «Renault Magnum», д.н ВС 4217 АЕ, мав технічну можливість не допустити зіткнення. чого можна було досягнути шляхом виконання вимог п.14.6 а) ПДР. Оскільки рух по зустрічній смузі руху закінчився зіткненням з автомобілем «ВАЗ-21099», який виконував маневр лівого повороту, то дії водія «Renault Magnum», д.н ВС 4217 АЕ, не відповідали з технічної точки зору зазначеним Правилам дорожнього руху. У водія автомобіля «ВАЗ- 21099» перешкод у вчиненні маневру лівого повороту не було, оскільки він мав уступати дорогу лише зустрічному транспорту . Тому питання щодо можливості уникнення пригоди діями водія ВАЗ-21099 , є безпредметним (а.с.242-247).

Відповідно до звіту ЧП ОСОБА_7 №206-13 від 06.11.2013р. вартість матеріального збитку станом на дату проведення експертного дослідження, завданого позивачу у зв*язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу становить 28982,20 грн. ( а.с.14-29).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 зазначеного Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, оскільки відповідно до висновку автотехнічної експертизи (інженерно-технічної), складеної за обставинами протоколу про адміністративне правопорушення та додатку до нього, водієм автомобіля «Renault Magnum», д.н ВС 4217 АЕ, ОСОБА_2 допущено порушення ПДР України, зокрема п.14.6 а) , що призвело до ДТП та пошкодження за її наслідками транспортного засобу позивача, то саме на нього, як на винну особу, належить покласти відшкодування спричиненої матеріальної шкоду в сумі 17277,40 грн., як різниці між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригод(28982,20 гривень) ,та після дорожньо-транспортної пригоди (8000 грн).

У зв*язку з цим у задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3, страховий поліс на ім*я якого судовим рішенням визнано нікчемним, та ОСОБА_4, власника транспортного засобу, вина яких у спричинені матеріальної шкоди позивачу унаслідок ДТП не доведена, належить відмовити за необґрунтованістю. Прямий причинно-наслідковий зв*язок між діями вказаних осіб і спричиненням матеріальної шкоди позивачу не встановлений.

З відповідача ОСОБА_2 належить стягнути понесені позивачем судові витрати у справі, а саме: судовий збір - 243,60 грн. та витрати за проведення авто технічної (інженерно-технічної) експертизи - 1750,00грн(ас.250-251), а всього підлягає стягненню 19271 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60, ч.2 ст. 158, 74,77, ч.3 ст.209, 212215, 224-228 ЦПК України, ст.ст., ст.ст.1166, 1187, 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 17277,40 гривень та судові витрати у справі по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень та проведення інженерно технічної експертизи в сумі 1750,00 гривень, а всього стягнути 19271 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про його перегляд без розгляду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_8

Суддя Заславець Н.В.