Номер провадження: 22-ц/785/7767/15
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Білгород-Дністровська міська рада Одеської області - «Про усунення перешкод у користуванні майном», -

ВСТАНОВИЛА:

29.08.2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просила виділити їй в натурі 54/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1, до складу якої входить житловий будинок під літ. «А»: приміщення: 1-1 житлова, 1-2 - житлова, тамбур літ. «а», житлова прибудова літ. «А2» загальною площею 69,2 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв., навіс літ. «а2», сарай літ. «Ж», навіс літ. «ж», убиральня літ. «Д», душ літ. «Є», цистерна № 1, частина огорожі № 2, хвіртка № 3, водопровід № 7 із припиненням режиму спільної часткової власності; встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою згідно 2-го варіанту висновку № 69/12 судової земельно-технічної експертизи; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у розмірі 114,7 грн. та ? частину витрат за проведення земельно-технічної експертизи у розмірі 1750 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на те, що вона є власником 54/100 частин вказаного житлового будинку, відповідач є власником 46/100 частин цього будинку, будівлі, споруди та огорожа якого, розташовані впритул до належної її частини будинку, що чинить перешкоди у користуванні її частиною будинку.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник та адвокат в інтересах відповідача позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти задоволення позовних вимог в частині виділення позивачу 54/100 частин житлового будинку із припиненням режиму спільної часткової власності.

Представник третьої особи до суду не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову.

Рішенням Б.-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2015 року був задоволений позов ОСОБА_3, виділено ОСОБА_3 в натурі 54/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, до складу якої входить житловий будинок під літ. «А»: приміщення: 1-1 житлова, 1-2 - житлова, тамбур літ. «а», житлова прибудова літ. «А2» загальною площею 69,2 м. кв., житловою площею 34,8 м. кв., навіс літ. «а2», сарай літ. «Ж», навіс літ. «ж», убиральня літ. «Д», душ літ. «Є», цистерна № 1, частина огорожі № 2, хвіртка № 3, водопровід № 7 із припиненням режиму спільної часткової власності; виділено в особисте користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 571 кв.м. за вказаною адресою; встановлені межі земельної ділянки відповідно до 2 варіанту експертизи; виділено в особисте користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 867 кв.м. та встановлені межі зазначеної земельної ділянки; виділено в загальне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 42 кв.м. зв вищезазначеною адресою та встановлені її межі відповідно до 2 варіанту експертизи; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 114,70 грн. та витрати за проведення земельно-технічної експертизи у розмір 1750 грн.

20.08.2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення районного суду змінити, ухваливши рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині виділення позивачу в особисте користування земельної ділянки площею 571 кв.м. по АДРЕСА_1, а також в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору та витрат за проведення земельно-технічної експертизи, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення районного суду, а також порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає частково.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

По справі встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2011 року позивач ОСОБА_3 успадкувала від свого чоловіка ОСОБА_5 54/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Співвласником вказаного житлового будинку є відповідач - ОСОБА_2, якому згідно свідоцтва про право власності від 08.08.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради № 950 від 28.07.1994 року, належить 46/100 частин спірного житлового будинку.

Крім того, право спільної часткової власності сторін на вказаний будинок підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.12.2013 року, наданої Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Оскільки між співвласниками житлового будинку склалися суперечливі стосунки з приводу користування будинком та не досягнуто згоди щодо способу виділу в натурі частки позивача із спірного житлового будинку, ОСОБА_3 скористалася своїм правом на вирішення цього питання в судовому порядку.

Рішенням районного суду, враховуючи наявність технічної можливості поділу вказаного житлового будинку, а також з урахуванням висновку судової експертизи, було обґрунтовано задоволено позов в цій частині.

Апелянт не оскаржує рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог щодо виділення позивачу в натурі частини житлового будинку.

Апелянт оскаржує рішення районного суду в частині виділення позивачу в особисте користування земельної ділянки площею 571 кв.м. по АДРЕСА_1, а також в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору та витрат за проведення земельно-технічної експертизи.

Районний суд, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, виходив з положень ст. 120 ЗК України.

Колегія суддів не погоджується з висновком районного суду, оскільки він є безпідставним та необґрунтованим.

В матеріалах справи відсутні правовстановлюючи документи про відвід спірної земельної ділянки у користування, тобто відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відсутність виділу та надання земельної ділянки також підтверджується відповідями Державного архіву Одеської області від 08.04.2014 року (а.с.100) та ВК Білгород-Дністровської міської ради від 24.03.2014 року (а.с.101)

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок перебуває у власності Білгород-Дністровської міської ради, сторони по справі є її фактичними землекористувачами.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2011 року ОСОБА_3 належить 54/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, в якому зазначено, що вказані частки житлового будинку розташовані на земельній ділянці площею 1366 кв.м. (а.с.10).

Аналогічна площа земельної ділянки зазначена і в свідоцтві про право на спадщину за законом від 27.12.1990 року, відповідно до якого ОСОБА_2 належить 46/100 частин вищезазначеного житлового будинку (а.с.34).

Відповідно до плану контрольного обміру земельної ділянки по АДРЕСА_1, виготовленого інженером-землевпорядником, фактична площа земельної ділянки складає 0,1480 га, що в свою чергу не відповідає площі земельної ділянки, зазначеної в правовстановлюючих документах позивача та відповідача, а саме 0,1366 га. (а.с.61).

Фактична площа земельної ділянки, яка складає 0,1480 га. також була встановлена судовим експертом і зазначена у висновку № 69/12 судової земельно-технічної експертизи від 29.12.2014 року (а.с.65-80).

Таким чином, площа земельної ділянки, яка відображена у правовстановлюючих документах сторін по справі не співпадає з площею, яка знаходиться у їх фактичному користуванні.

Зазначена обставина є суттєвою та не надає підстав і неможливлює визначити порядок користування земельною ділянкою в судовому порядку.

Право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення районного суду в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, враховуючи, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а також приймаючи до уваги, що відповідач є інвалідом другої групи, то рішення районного суду в частині стягнення з відповідача витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Неповне з'ясування районним судом обставин по справі є підставою для часткового скасування рішення та ухвалення нового рішення в скасованій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2015 року в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою та стягнення витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи - скасувати.

В скасованій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

П.М.Черевко

04.11.2015 року м. Одеса