У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 25 червня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.06.2013 року в справі № 465/13 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості.

В обгрунтування заяви зазначив, що 22 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № CL45493, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 37 000 гривень з процентною ставкою на день укладення договору 36 % річних та підвищеною процентною ставкою в разі прострочення платежу 108 % річних строком до 15 травня 2015 року.

1 липня 2009 року сторони уклали додаткову угоду до вказаного кредитного договору, відповідно до якої строк користування кредитом було встановлено до 15 травня 2016 року та в період з 1 липня 2009 року по 14 травня 2016 року включно встановлено процентну ставку 26 % річних та підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк погашення 26 % річних, а починаючи з 15 травня 2016 року встановлено процентну ставку 36 % річних та підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк погашення 36 % річних.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 998 гривень 24 копійки.

Посилаючись на те, що справа третейським судом розглянута в порушення п. 1 ч. 2 ст. 3896 ЦПК України, оскільки вказаний спір повинен вирішуватись у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів», п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», а також за відсутності доказів щодо повідомлення ОСОБА_4 про розгляд справи, у зв'язку з чим просив суд скасувати рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і постановити нову про задоволення заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з відсутності підстав, передбачених ст. 395 ЦПК України, для скасування рішення третейського суду.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.