Провадження №2/760/5015/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді - Усатової І.А.
при секретарі - Здорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування та обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про звільнення майна з під арешту, -
09.06.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування та обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» в м. Києві, в якому просить:
- звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_1.
- зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві.
Обґрунтовуючи вимоги, викладені в позовній заяві, позивачка посилається на те, що 19.03.2007 року ВДВС Солом'янського району м. Києва, на підставі виконавчого листа № 2-3947-1/04 виданого 13.01.2005 року Солом'янським районним судом м. Києва, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на квартиру АДРЕСА_2.
ОСОБА_2 мав заборгованість по комунальним платежам в сумі 1883 грн. 33 коп., яку після відкриття виконавчого провадження сплатив та погасив усі борги перед КП УЖГ Солом'янського району в м. Києві.
Згідно довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янського району в м. Києві, виданої 11.02.2015 року за № 172 заборгованості по квартирній платі та комунальних послуг, за адресою: АДРЕСА_3 станом на 01.01.2015 року не значиться.
Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1, від 30 травня 2014 року, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, відділ реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що 30 травня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 9484.
Єдиним спадкоємцем по закону на усе майно померлого є його дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно довідки п'ятої Київської Державної нотаріальної контори № 2081/01-16 від 04 червня 2015 року, нотаріальною контрою заведено спадкову справу № 360/2014, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, єдиним спадкоємцем майна є донька померлого ОСОБА_1.
Право власності на вказану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.02.2004 року, № НОМЕР_2, та технічним паспортом.
Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину, позивачкою було встановлено, що на вказану квартиру накладений арешт, який не знятий до цього часу.
Таким чином, за твердженням позивачки перебування під арештом вказаної квартири перешкоджає її реалізації законного права, щодо вступу у спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_2, а тому відповідно до статті 41 Конституції України положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України її права як власника повинні бути захищенні на підставі статті 391 ЦК України шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 накладений відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві.
12.06.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.
30.09.2015 року представником позивачки до суду була подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
30.09.2015 року представником Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування та обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» до суду була подана заява про розгляд справи без його участі,
22.07.2015 року, 07.09.2015 року, 30.09.2015 року відповідач 1 в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України.
Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
19.03.2007 року ВДВС Солом'янського району м. Києва, на підставі виконавчого листа № 2-3947-1/04, виданого 13.01.2005 року Солом'янським районним судом м. Києва, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на квартиру АДРЕСА_2.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 мав заборгованість по комунальним платежам в сумі 1883 грн. 33 коп., яку після відкриття виконавчого провадження сплатив та погасив усі борги перед КП УЖГ Солом'янського району в м. Києві.
Згідно довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янського району в м. Києві, виданої 11.02.2015 року за № 172 заборгованості по квартирній платі та комунальних послуг, за адресою: АДРЕСА_3 станом на 01.01.2015 року не значиться.
Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1, від 30 травня 2014 року, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, відділ реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що 30 травня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 9484.
Згідно довідки п'ятої Київської Державної нотаріальної контори № 2081/01-16 від 04 червня 2015 року, нотаріальною контрою заведено спадкову справу № 360/2014, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, єдиним спадкоємцем майна є донька померлого ОСОБА_1.
Право власності спадкодавця ОСОБА_2, на вказану квартиру, підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.02.2004 року, № НОМЕР_2.
Встановлено, що звернувшись до нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину, позивачкою було встановлено, що на вказану квартиру накладений арешт, який не знятий до цього часу.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 1 п. З ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника.
Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі закінчення виконавчого провадження крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.
Норма Статті 41 Конституції України положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Оскільки, єдиним спадкоємцем по закону на усе майно померлого є його дочка ОСОБА_1, наявність арешту на квартиру АДРЕСА_1 за наявності погашеного боргу на підставі виконавчого листа № 2-3947-1/04, порушує її права як власника, то її право підлягає захисту.
З огляду на викладене, суд вважає що право позивачки як власника повинні бути захищенні на підставі статті 391 ЦК України, а тому вимоги позивача є обґрунтованими в зв'язку з чим підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», 317, 319, 321, 391 ЦК України,ст.ст.57-60,212-214,224 ЦПК України, суд,-
Позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування та обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про звільнення майна з під арешту - задовольнити.
Звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_1.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова