Справа № 126/3956/14-ц Провадження № 22-ц/772/2647/2015Головуючий в суді першої інстанції Жарун А. П.
Категорія 27 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Войтко Ю.Б..,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Зазначила, що 23 липня 2009 року позичила відповідачці гроші в сумі 4800 доларів США, які та зобов'язана повернути до 23 серпня 2009 року, що підтверджується розпискою відповідачки. У встановлений договором строк відповідачка ОСОБА_3 борг їй не повернула. Не зважаючи на те, що термін повернення позичених грошей пройшов, відповідачка всіляко уникає зустрічей з нею та не вирішує питання повернення боргу. 04.11.2014 року відповідачка повернувшись із Італії, де перебувала на заробітках, заявила про відмову повернення боргу.

Оскільки відповідачка ухиляється від повернення боргу, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 4800 доларів США, що еквівалентно 62160 грн. та судові витрати по справі.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути борг в сумі 57910 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місто розгляду справи. Довіреність надана суду не містить повноважень ОСОБА_5 на представництво ОСОБА_3 в апеляційному суді по даній справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, районний суд встановив, що 23 липня 2009 року позивач ОСОБА_2 позичила відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4800 доларів США по курсу 8.60 за 1 долар США строком на один місяць, що підтверджується розпискою відповідачки та не оспорювалося в судовому засіданні її представником.

Проте суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо суми боргу є необґрунтовані та суду не зрозуміло, чому саме кошти в сумі 57910 грн. позивач просить стягнути з відповідача, не надано довідки офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подачі позову.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду не відповідає, оскільки судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно розписки від 23.07.2009 року відповідач ОСОБА_3 позичила у позивача ОСОБА_2 гроші в сумі 4800 доларів США за курсом 8.60 строком на один місяць. Зобов'язується повернути гроші за не меншим курсом.

В установлений термін відповідач позичені грошові кошти не повернула.

При таких обставинах судова колегія вважає, що у відповідності до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України існує факт боргового зобов'язання, за яким позикодавцем є ОСОБА_2

Відповідачем не доведено факт виконання боргового зобов'язання, так як у відповідності до ст. 10 ЦПК України ОСОБА_3 повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, факт повернення грошових коштів. Таких доказів вона суду не надала.

Проте позивач, через свого представника визнає ту обставину, що відповідач частково розрахувалась з нею, що було підставою зменшення позовних вимог.

Так, 30.08.2009 року відповідач повернула кошти у сумі 3440 грн., 06.10.2009 року - 1000 грн., 08.12.2009 року - 8000 грн., 23.02.2010 року - 1000 грн, 10.09.2013 року чоловік відповідачки провів ремонтні роботи по перекриттю даху і позивач відрахувала з суми боргу 3250 грн.

Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума заборгованості за договором позики залишається 88670 грн. Так, курс іноземної валюти встановлений НБУ, станом на 15.09.2015 року становить 21.95, тому 4800 доларів США в гривнях дорівнює: 4800*21.95=105360 грн., а сума боргу: 105360 - (1000 + 3250 + 3440 + 1000 + 8000) = 88670 грн.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене судова колегія вважає, що оскільки позивач визнає обставину часткового повернення відповідачем коштів за договором позики, вона не підлягає доказуванню. Натомість розрахунок ОСОБА_2 суми заборгованості є невірним.

Сума заборгованості складає: 30.08.2009 року відповідачем повернуто 3440 грн., що за курсом НБУ 798,9000 грн. за 100 дол. США становить 430,59 дол. США; 06.10.2009 року повернуто 1000 грн., що за курсом НБУ 801,0000 грн. за 100 дол. США становить 124,84 дол. США; 08.12.2009 року повернуто 8000 грн., що за курсом НБУ 798,4000 грн. за 100 дол. США становить 1002,00 дол. США; 23.02.2010 року повернуто 1000 грн., що за курсом НБУ 799,0300 грн. за 100 дол. США становить 125,15 дол. США; 10.09.2013 року повернуто 3250 грн., що за курсом НБУ 799,3000 грн. за 100 дол. США становить 406,61 дол. США. Таким чином, відповідачем повернуто позивачу 2089,19 доларів США.

4800,00 - 2089,19 = 2710,81 доларів США, що за курсом НБУ 2158,8351 грн. за 100 дол. США на день ухвалення рішення становить 58521 грн. 92 коп.

Отже, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 213 і 214 ЦПК України, не встановив обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення та не надав їм належної оцінки.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує, ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 933 грн. 00 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 58 521 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 933 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.