АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/278/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Денисова Т.С.
Провадження № 22-ц/789/1187/15 Доповідач - Гурзель І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Ксьонжик О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Борщівського районного суду від 27 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що він нехтує батьківськими обов'язками і це може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Рішенням Борщівського районного суду від 27 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задоволено. Позбавлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у АДРЕСА_2 батьківських прав, відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Тернопіль. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати. Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, судом першої інстанції встановлено, що Сторони по справі є батьками ОСОБА_4, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Тернополі (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1). Апелянтом неоспорюються обставини, встановлені судом першої інстанції, щодо розірвання шлюбу, відповідно до рішення Борщівського районного суду від 10 жовтня 2012 року, між ним та ОСОБА_1, укладений 24 грудня 2007 року та те, що після розірвання шлюбу дочка сторін ОСОБА_4 залишалася проживати із матір'ю в АДРЕСА_1.

За даними акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_1, від 5 лютого 2015 року № 47, дочка ОСОБА_4, матір'ю доглянута, остання постійно займається дитиною, водить для відвідування гуртків, проводить з дитиною дозвілля.

Відповідач ОСОБА_3, відповідно до обліків Борщівського РС УДМС України в Тернопільській області значиться зареєстрованим у АДРЕСА_2, а відповідно до актів, складених комісією Борщівської міської ради від 23 березня 2015 року та 1 квітня 2015 року на виконання доручення суду про вручення судової повістки, після придбання квартири за адресою реєстрації вибув на заробітки за межі України, у квартирі не проживає впродовж останніх п'яти років. Не проживає відповідач, і у с.Слобідка-Мушкатівська, як вказує у письмовому запереченні представник відповідача, за даними акту, складеного комісією Мушкатівської сільської ради від 5 травня 2015 року на виконання доручення суду про вручення судової повістки, будинок, за адресою якого відповідач знявся з реєстрації 3 вересня 2013 року, постійно під замком, мати відповідача вибула в смт.Скалу-Подільську. Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 не виконує своїх батьківських обовязків належним чином та не піклується про дочку, про що свідчать покази свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_6, а також згідно довідки виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №25, згідно з якою вбачається, що за весь період перебування дитини ОСОБА_4 у дошкільному закладі батько дитину не провідував і не цікавився життям дитини у дошкільному закладі. Також, при обстеженні житлово-побутових умов сім'ї позивача (акт від 5 лютого 2015 року) комісією не виявлено будь-яких ознак присутності у побуті дитини батька. Суд врахував, що Дитина часто хворіє, про що свідчать довідка поліклінічного відділу Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні від 26 січня 2015 року та заключення Тернопільського казенного експериментального протезно - ортопедичного підприємства від 2 березня 2015 року.

Крім того, з висновку діагностичної бесіди від 12 травня 2015 року із дитиною ОСОБА_4, що наданий суду службою в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, вбачається, що у дитини умовно батько присутній у моделі сім'ї, проте з своєї сім'ї дитина його виключила. Дитина відхилила бажання того, щоб батько її любив.

Разом з тим, служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Тернопільської ради від 8 липня 2015 року № 594, вказала на те, що захищаючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4. Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх внаслідок неповного з'ясування обставин справи з порушенням норм матеріального права.

Яким чином позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 сприятиме захисту інтересів дитини, колегії суддів є незрозумілим. Так, з матерілів справи вбачається, що ОСОБА_3 за даними відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції (акт про нарахування заборгованості по аліментах від 18 травня 2015 року вих. №3-21/2843), заборгував позивачу аліменти на утримання дитини у сумі 5797.74 грн., щомісячний розмір аліментів становить 450 грн. Проте, згідно квитанції № 2391 від 05.05.2015 року, ним було перераховано грошову суму ОСОБА_1 в розмірі 2 260,30 грн., що частково зменшує розмір заборгованості по сплаті аліментів. Також, згідно висновку діагностичної бесіди від 12.05.2015 року дитина справді надає перевагу материнській сім'ї, однак, як там зазначається, дитині необхідно надати можливість контакту з батьком з метою подальшого адекватного реформування моделі сім'ї.

Крім того, судом не взято до уваги п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Прицьому, у справі встановлено, що відповідач дійсно належним чином не виконував своїх батьківських обовязки щодо виховання дочки, не цікавився її духовним та фізичним розвитком та не займався її вихованням.

Так, він лише епізодично на нетривалий час відвідував її, а тому є формальні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Таким чином, винна поведінка відповідача частково доведена. Водночас, у справі встановлено, що згідно акту про нарахування заборгованості по аліментах від 18.05.2015 року частково сплачував суму, яка була нарахована. Рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12 червня 2015 року (а.с.83) про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав було винесене без врахування усіх обставин справи.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, які визнаються колегією суддів, ОСОБА_3 перебуває тривалий час закордоном на заробітках, через це не взмозі приділяти належну увагу своїй дочці ОСОБА_4. Однак, колегією суддів враховується і те, що на ОСОБА_3 лежить обов'язок матеріального утримання дитини, який ним виконується, хоча й не в повній мірі, тому що він заробляє кошти закордоном. Колегією встановлено, що хоча відповідачем недостатньо приділяється уваги вихованню дочки ОСОБА_4, проте позбавлення його батьківських прав у даному випадку є надто жорским і невиправданим заходом. З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні вимог про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду від 27 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення , яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання - дочки ОСОБА_4, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Тернополі.

Покласти на органи опіки і піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків, щодо дочки ОСОБА_4, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Тернополі (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.В. Гурзель