ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/928/15-ц
п/с № 2/174/415/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ілюшик І.А.

при секретарі Заіка А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» (далі КП «БТІ м. Вільногірська» про зобовязання вчинити певні дії в якому просить зобовязати КП «БТІ м. Вільногірська» провести переоформлення технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виключення запису «Самовільно забудовано» в технічному паспорті.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 придбала у свою власність кв. № 24 в буд. № 8 по бул. Миру в м. Вільногірську. На момент огляду вказаної квартири, недоліків, які б перешкоджали використанню квартири за призначення позивачем не виявлено. Після підписання договору вона отримала від продавця технічний паспорт з відміткою «Самовільно збудовано», хоча відповідно до п. 12 договору продавець стверджувала про відсутність самовільного перепланування. В розділі «План квартири» прямо вказано: «Самовільно забудовано. Самочинно змінена житлова кімната № 5 за рахунок збільшення коридору № 1». Вважає, що її права власника квартири порушені, оскільки вона не може продати, подарувати, або передати у заставу квартиру.

В судовому засіданні позивач та її представник позов та його обґрунтування підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Представник Вільногірської міської ради проти задоволення позову не заперечував.

Представник КП «БТІ м. Вільногірська» в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

03.03.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу кв. № 24 в буд. № 8 по бул. Миру в м. Вільногірську і її власником на час розгляду справи є позивач, що також вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 8).

В звязку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з «Кузьменко» на «Яновська», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії І-КИ № 292397 (а.с. 6).

З копії технічного паспорту на кв. № 24 в буд. № 8 по бул. Миру в

м. Вільногірську вбачається, що на плані квартири є відмітка «Самовільно збудовано» - самочинно зменшена житлова кімната № 5 за рахунок збільшення коридору № 1. (а.с. 9,10).

Листом КП «БТІ м. Вільногірська» представника позивача повідомлено, що поточна інвентаризація (обстеження обєкта) кв. № 24 в буд. № 8 по бул. Миру в м. Вільногірську проведена 17.02.2014 року, технічний паспорт виданий 20.02.2014 року, згідно даних інвентарної справи № 2214 (а.с. 11).

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 152 ЖК, яка діяла на час проведення поточної інвентаризації кв. № 24 в буд. № 8 по бул. Миру в м. Вільногірську, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно положень ст. 152 ЖК, в редакції Закону України N 191-VIII від 12.02.2015 року, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Суд не може застосувати при вирішенні спору положення ст. 100 ЖК у чинній редакції, оскільки ними регулюється питання виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, однак в даному випадку квартира належить позивачу на праві власності, тому посилання у позовній заяві на вказану вище норму є безпідставним.

Згідно наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» від 17.05.2005 року № 76, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Відповідно до чинної редакції п. 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-ккомунального господарства від 17.05.2005 року № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Слід звернути увагу на те, що перепланування належної позивачу квартири проведено до набрання чинності Законом України N 191-VIII від 12.02.2015 року, але згідно положень ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, з наданих суду документів не вбачається, що перепланування в квартирі позивача проведено без втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а суд не може перебирати на себе функції органу до компетенції якого віднесено вирішення цих питань. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом створені всі умови для змагального процесу, особам, які беруть участь у справі розяснювались їх права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення певних дій, клопотань про надання допомоги у здобутті доказів до суду не надходило.

Суд не приймає до уваги твердження представника Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про те, що міська рада не заперечує проти задоволення позову, оскільки ухвалення рішення про задоволення позову за такої умови можливо лише в разі наявності для цього законних підстав.

Виходячи з викладеного вище, слід відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі і в звязку з цим судові витрати віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» про зобовязання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати віднести на її рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_6