У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Київський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення та зняття з реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 4 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 29 листопада 2012 року між нею та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Реєстрація права власності на вказану квартиру відбулася 4 грудня 2012 року. Зазначає, що вона не може скористатися своїм правом власності на майно, оскільки у вказаній квартирі проживає відповідач, яка у добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку та відмовляється виселитися. Просила позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 26 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 4 червня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Позбавлено ОСОБА_5 права користування квартирою АДРЕСА_1 та виселено ОСОБА_5 із вказаної квартири. У решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову. Зокрема, правильним є висновок про те, що відповідач є членом колишнього власника квартири ОСОБА_6 і не є членом сім'ї нового власника квартири - ОСОБА_4 Із припиненням права власності колишнього власника втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. У матеріалах справи відсутні відомості про те, що між відповідачем і колишнім власником квартири існував належним чином укладений договір найму і до нового власника перейшли права наймодавця.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта