ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/295/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Житнікова Є.Є. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві перебуває виконавчий лист № 753/2503/15 від 13.05.2015 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 56 000 грн. та судового збору у розмірі 560 грн. Вказує, що 08 червня 2015 року звертався до ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві з виконавчим листом та заявою про відкриття виконавчого провадження. Оскільки про жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення державним виконавцем вчинено не було, ОСОБА_204 вересня 2015 року повторно звернувся до ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві із письмовою заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження за виконавчим листом № 753/2503/15 від 13.05.2015 року. Проте, державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо примусового стягнення заборгованості з боржника, не здійснено заходів, необхідних для своєчасного і повному обсязі виконання судового рішення. У зв'язку з викладеним, заявник звернувся до суду та просив визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Житнікова Є.Є. та зобов'язати його провести опис та накласти арешт на квартиру № 5 по вул. Княжий Затон в м. Києві, звернути стягнення у примусовому порядку на дану квартиру та вчинити інші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні скаржник заявлені у скарзі вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Житнікова Є.С. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не зверталася, проте надала на вимогу суду прошиту та пронумеровану копію виконавчого провадження.

Оскільки неявка державного виконавця в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутністю.

Судом встановлено, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року видано виконавчий лист № 753/2503/15 щодо стягнення із стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 56 000 грн. та судового збору у розмірі 560 грн. (а.с. 3).

З матеріалів скарги вбачається, що 08 червня 2015 року звертався до ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві з виконавчим листом № 753/2503/15 та заявою про відкриття виконавчого провадження, де просив: відкрити виконавче провадження; стягнути з боржника заборгованості за виконавчим листом; накласти арешт на все наявне майно боржника; накласти арешт на рахунки боржника; надіслати до відповідних органів запитів з метою виявлення належного Боржнику рухомого та нерухомого майна, а також грошових коштів на рахунках в установах банків, на які може бути звернуто стягнення;здійснити виїзд за місцезнаходженням боржника; звернути стягнення на нерухоме майно боржника; звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон до виконання ним зобов'язань за рішенням суду (а.с.2).

Оскільки про жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення державним виконавцем вчинено не було, 04 вересня 2015 року ОСОБА_2 повторно звернувся до ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві із письмовою заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження за виконавчим листом № 753/2503/15 від 13.05.2015 року.

Скаржник вказує, що державний виконавець після спливу 7-денного терміну на добровільне виконання рішення суду не вжив всіх можливих заходів, які спрямовані на арешт, вилучення та примусову реалізацію майна боржника.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів, так як достатньо було б не виконати протягом шести місяців виконавчий документ і стягувач за таким виконавчим документом був би звільнений від майнових зобов'язань. Такий підхід взагалі унеможливив би стягувачу за виконавчим документом стягнути кошти, які боржник по виконавчим документам зобов'язаний сплатити, що є неприпустим у правовій державі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно по п. 23 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

З матеріалів скарги вбачається, що державний виконавець не виконав всі можливі, передбачені вимогами законодавства дії щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення боргу, арешту, вилучення та примусову реалізацію майна боржника по виконавчому листу № 753/2503/15, виданому на підставі судового рішення.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Житнікова Є.Є.провести опис та накласти арешт на квартиру № 5 по вул. Княжий Затон в м. Києві, звернути стягнення у примусовому порядку на дану квартиру та вчинити інші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», то в їх задоволенні слід відмовити з наступних причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень.

Таким чином, вчинення державним виконавцем всіх передбачених законом виконавчих дій щодо своєчасного та повного виконання рішень є його обов'язком та способом реалізації наданих йому повноважень.

Права державного виконавця, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» є дискреційними та не можуть тлумачитись як безумовні обов'язки, а суд не вправі зобов'язувати посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Житнікова Є.Є. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Житнікова Є.Є. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Житнікова Є.Є. - протиправною.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА