Справа № 130/3689/14-ц Провадження № 88-ц/772/23/2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Вінницької області суду від 30 березня 2015 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем, -

встановила:

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем задоволено. Визнано право ОСОБА_1 на приватизацію земельної ділянки площею 0,029 га, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Жмеринка, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, - без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_2, - відповідно до технічної документації із землеустрою, виготовленою Приватним підприємством "Земельно-кадастрове бюро" м. Жмеринка 03 листопада 2014 року та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 03 грудня 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2015 року рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

18.09.2015 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, які є істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи. Зокрема, заявник зазначила, що в серпні 2015 року позивачем безпосередньо у відповідача ОСОБА_2 було отримано примірник договору купівлі-продажу від 02.10.1969 року. Проаналізувавши зміст договору від 02.10.1969 року, вбачається, що сторони в ньому погодили між собою всі істотні умови, що стосуються порядку користування земельними ділянками, що утворились в результаті відчуження частини будинку, поділу первісної земельної ділянки, зі створенням спільної часткової власності та використовувались сторонами незалежно одна від одної, за виключенням встановленого сервітуту.

В подальшому, умови, яких досягли сторони в договорі від 02.10.1969 року були закріплені в договорі від 23.12.1969 року, що посвідчений Жмеринською державною нотаріальною конторою.

Таким чином, даними договорами регулюється порядок користування земельною ділянкою між первісними землекористувачами, а доказами, що підтверджують наявність нововиявлених обставин є відповідно договір від 02.10.1969 року та договір від 23.12.1969 року. Відповідно до ст. 88 ЗК України та ст. 377 ЦК України умови зазначених угод є обов'язковими для осіб, які в подальшому набули частку в спільній власності на землю або на жилий будинок .

За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що зазначеними договорами встановлено порядок користування між нею та відповідачем у справі, а між нею та третім співвласником домоволодіння - ОСОБА_3 погоджено і закріплено в договорі від 2014 року, який наявний в проектній документації. У зв'язку з цим є підстави для перегляду рішення Апеляційного суду Вінницької області суду від 30 березня 2015 року, який задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 виходив з того, що безспірним є факт, що між трьома співвласниками садиби АДРЕСА_1 в м. Жмеринці порядок користування присадибною земельною ділянкою площею 651 кв.м. не встановлювався.

Колегія суддів, перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заслухавши пояснення сторін, які з'явилися, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що заява до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Підставою для перегляду судового рішення у порядку, передбаченому главою 4 розділу V ЦПК України, можуть бути лише обставини, передбачені в статті 361 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставою для такого перегляду, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

ОСОБА_1 вказує, як на нововиявлену обставину на те, що зі зміст договору від 02.10.1969 року та від 23.10.1969 року, вбачається, що сторони в ньому погодили між собою всі істотні умови, що стосуються порядку користування земельними ділянками, які є обов'язковими для сторін у даній справі.

Перевіряючи обґрунтованість заяви, колегія суддів виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів.

З роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» вбачається, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина 2 статті 361 ЦПК).

Із даної норми вбачається, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 статті 361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Тобто вбачається наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, які могли бути встановлені при всебічному та повному дослідженні судом обставин справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наведені заявником ОСОБА_4 доводи не є нововиявленими обставинами, оскільки в своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 (а.с. 100) заявник зазначила, що станом на дату придбання у ОСОБА_6 19/50 домоволодіння всі межі вже було встановлено, тобто позивач прийняла їх уже встановленими і участі у їх встановлені не брала, і з дати придбання частини домоволодіння межі ніким не змінювались і жодних претензій по них не висловлювалось жодним із землекористувачів.

В заяві про розгляд земельного спору, поданої ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради 23.12.2014 року (а.с. 66) позивач зазначила, що лише ОСОБА_2 необґрунтовано, у присутності суміжних землевласників/землекористувачів і представника землевпорядної організації відмовилась від підписання Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 03.12.2014 року, посилаючись на неправильні межі і Договір від 02.10.1969 року.

Крім цього, процедурою скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачено наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ є вирішальним у справі.

Проте ОСОБА_1 не довела суду, що обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені, можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Крім того, апеляційний суд Вінницької області в рішенні від 30 березня 2015 року зазначив, що судом першої інстанції неправомірно не було вирішено питання щодо участі у справі третього співвласника будинку та користувача спірної земельної ділянки ОСОБА_7, хоча рішення у справі безумовно вплине на її права та законні інтереси.

Таким чином, обставин, які згідно ст. 361 ЦПК України, являлись би по справі нововиявленими, позивачем не наведено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає залишенню без задоволення відповідно до вимог ч. 2 ст. 365 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 361 - 365 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Вінницької області суду від 30 березня 2015 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жмеринської міської ради Вінницької області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.