Справа № 453/550/15-ц
№ провадження 2/453/284/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2015 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, та зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, з участю третіх осіб без самостійних вимог Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне по вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, після смерті матері ОСОБА_4 В поданому позові покликається на те, що його мати ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із його батьком ОСОБА_2. За час спільного проживання батьками у 1970 році було збудовано житловий будинок в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орилика, 19, Сколівського району Львівської області. Даний будинок належить батькам на праві спільної сумісної власності. 28 березня 2013 року мати ОСОБА_4 померла, відтак після її смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку розташованого за вищезгаданою адресою. Спадщину після смерті матері він прийняв так як постійно проживав із мамою до дня смерті і продовжує проживати у будинку на даний час. Крім того, 22 січня 2015 року ним подано заяву до Сколівської державної нотаріальної контои про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його батько ОСОБА_2 та його рідна сестра ОСОБА_3, яка могла б претендувати на частку у спадковому майні, однак у встановлений законом період не прийняла спадщини, а відтак втратила право на частку у спадковому майні. Вважає, що право на частку у майні має він та батько ОСОБА_2.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до суду зустрічний позов згідно якого просять усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 та визнати за ними право власності по ? частині на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області. В зустрічному позові покликаються на те, що 28 березня 2013 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частину житлового будинку, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 постійно вчиняв насильство над матір»ю ОСОБА_4, знущався з неї, вимагав гроші на придбання спиртного, не надавав допомоги матері, відтак вважають, що його слід усунути від права на спадкування. Зазначають також, що постійно проживали разом із спадкодавцем, є зареєстрованими у ІНФОРМАЦІЯ_1 і протягом встановленого законом строку не заявили відмову від прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_4 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 чинив перешкоди у користуванні спадковим майном. Підтвердженням цього є неодноразові звернення до правоохоронних органів з даного приводу. Внаслідок таких обставин подальше проживання в даному будинку разом із ОСОБА_1 стало нестерпним. Крім того, вказують, що ОСОБА_2, потребує постійного стороннього догляду, а тому змушений тимчасово проживати у м. Стрий разом із дочкою ОСОБА_3 Вважають, що вони в порядку ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину у рівних частках, а ОСОБА_1 слід усунути від спадкування після смерті матері, оскільки останній вчиняв насильство над нею, залишав її у безпорадному стані.

05 травня 2015 року ухвалою суду, вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третьої особи Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, обєднано в одне провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, з участю третьої особи без самостійних вимог Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 первісні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладених у позові, просить первісний позов задоволити. Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 не визнав, просить відмовити позивачам у задоволенні зустрічного позову з підстав наведених у письмових запереченнях, поданих 19 травня 2015 року, вх.№2264. Крім того, зазначив, що не вчиняв жодних протиправних дій по відношенню до матері ОСОБА_4 про які зазначають позивачі у зустрічному позові, які б були підставою для усунення його від права на спадкування, оскільки все це є видуманим та нічим не підтверджується. ОСОБА_3 ніколи не проживала із спадкоємцем у будинку, а тому не має права на спадкування. Твердження того, що він чинив перешкоди їй у користуванні спадковим будинком також не підтверджені жодними доказами, а звернення до правоохоронних органів не доказують, що чинились перешкоди у користуванні будинком, так як відносно нього не порушено жодного кримінального провадження.

Представник ОСОБА_1 Михайловача ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний позов підтримав, просить задоволити. У задоволені зустрічного позову просить відмовити.

Позивач за зустрічним позов ОСОБА_3 та представник позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_6 в судовому засіданні первісний позов не визнали, просять відмовити у його задоволенні. Поданий ними зустрічний позов підтримали, просять задоволити.

Представник Верхньосиньовидненської селищної ради ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення первісного позову не заперечує, щодо задоволення зустрічного позову покладається на розсуд суду. Додатково пояснила, що після смерті ОСОБА_4, яка померла 28 березня 2013 року, її дочка забрала свого батька ОСОБА_2 проживати в м. Стрий. Вони в спірному будинку не проживають, оскільки у неї із братом ОСОБА_1 виникають постійні сварки щодо користування батьківським будинком.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник Сколівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак завідувач Сколівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 надіслав до суду лист за вх. №2361 від 25.05.2015 року згідно якого просить справу розглядати без його участі, при розгляд справи покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10З та ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи вважає, що первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 приїжджала до батьків провідувала їх, був період часу коли вона за довго до смерті матері проживала в будинку батьків. За життя матері ОСОБА_3 приїжджала 1-2 рази на тиждень, були випадки що залишалась ночувати. Чи знаходились у будинку особисті речі ОСОБА_3 їй невідомо. Після смерті вона забрала свого батька і у батьківському будинку не проживає, оскільки між нею і її братом виник конфлікт щодо користування батьківським будинком.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 не проживала у будинку батьків. Приїжджала у будинок батьків 1-2 рази на місяць, відвідувала батьків. Вона не бачила того, що ОСОБА_3 там ночувала. Після смерті матері ОСОБА_3 остання забрала свого батька ОСОБА_2 проживати в м. Стрий, оскільки між нею та її братом виник конфлікт щодо користування спірним будинком.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 приїжджала до батьків 1-2 рази на місяць, щоб залишалась ночувати він не бачив. Вказав також, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник конфлікт після смерті мами. ОСОБА_3 забрала свого батька ОСОБА_2 проживати до себе у м. Стрий, оскільки останній похилого віку і потребує догляду.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ №261200 виданого (повторно) 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області вбачається, що 23 червня 1950 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13, про що складено відповідний актовий запис за №17. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_12, дружини ОСОБА_12.

21 квітня 1967 року виконавчим комітетом Сколівської районної ОСОБА_11 народних депутатів трудящих прийнято рішення №111 «Про відведення земельної ділянки під житлове будівництво ОСОБА_12 в смт. В. Синьовидне».

15 лютого 1990 року Виконавчим комітетом Сколівської районної ради Львівської області ОСОБА_12 видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок в смт. В. Синьовидне, вул. Набережня, 19, Сколівського району Львівської області.

У відповідності до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок в смт. В. Синьовидне по вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, набутий ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка померла 28 березня 2013 року, під час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №308580 виданого 29 березня 2013 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області ОСОБА_4, померла 28 березня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну їй ? частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_3, підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №427420, згідно якого батьками ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_12 та ОСОБА_4. Як встановлено в судовому засіданні позивачка після одруження змінила прізвище із ОСОБА_4 на ОСОБА_3, даний факт сторони не заперечували у судовому засіданні.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1, підтверджується свідоцтвом про народження серії II-АВ №400603, згідно якого батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_12 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області №421 від 23.02.2015 року, виданої ОСОБА_1, вбачається, що з смерті ОСОБА_4, 28 березня 2013 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3 не проживають в житловому будинку за адресою вул. П. Орлика, 19, смт. В. Синьовидне, Сколівського району Львівської області.

Згідно довідки виданою виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради №1111 від 19.03.2013 року виданої ОСОБА_1, вбачається, що він дійсно проживав спільно із своєю мамою ОСОБА_4 до дня смерті 28.03.2013 року та провів похорони за власні кошти та вели спільне господарство.

Дану довідку №1111 від 19.03.2013 року суд не приймає до уваги, оскільки така видана ОСОБА_1 виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради 19.03.2013 року і на день видачі довідки ОСОБА_4 була жива.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 не прийняла спадщини у встановлений строк оскільки не проживала у спадковому будинку, не виявила наміру її прийняти та не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а відтак втратила право на частку у спадковому майні.

З даним твердженням позивача за первісним позовом ОСОБА_1 суд не погоджується з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні позивач за зустрічним позов ОСОБА_3 не мала змоги проживати у спірному будинку після смерті матері, оскільки між нею та позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 виникали конфлікти з приводу користування спірним будинком, що було підставою для неодноразового звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи зверненнями та висновками по перевірці звернень (а.с. 41-52). Факт неможливості проживання ОСОБА_3 у спірному будинку також підтверджується, як поясненнями представника селищної ради, так і поясненнями свідків, даних під час судового розгляду.

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_4 у спадковому будинку проживав позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, однак у зв»язку із похилим віком, погіршенням стану здоров»я та потребую у сторонньому догляді його забрала в м. Стрий дочка позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3. ОСОБА_2 проживав постійно в даному будинку із спадкодавцем ОСОБА_4, що не заперечують сторони, а відтак вступив в управління та володіння спадковим майном.

З наявного в матеріалах справи паспорта громадянина України серії КС 961810 виданого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що така є зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_5 з 21.07.2006 року по даний час. (вул. Набережна була перейменована на вул. ОСОБА_15). Встановлено також, що ОСОБА_3 користувалась спадковим майном як до смерті матері, так і після, а саме до моменту, коли забрала батька проживати у м. Стрий.

Суд, приходить до висновку, що запис в паспорті спадкоємця ОСОБА_3 свідчить, що вона як спадкоємець була постійно прописана в спаковому будинку в період шести місяців після смерті спадкодавця ОСОБА_4, а відтак вступила в управління та володіння спадковим майном. Факт вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_3, після смерті матері ОСОБА_4, підтверджується також її бажанням користуватись спадковим майном, однак таким правом вона скористатись не може у зв»язку із конфліктом із своїм братом ОСОБА_1, який фактично проживає у спірному будинку, з приводу користування спадковим майном - будинком.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав у спадковому будинку в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області і проживає в ньому на даний час. 22 січня 2015 року ним подано заяву в Сколівську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, відтак вступив в управління та володіння спадковим майном.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4, про що свідчать вищенаведені факти, враховуючи, що згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, відтак за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати право власності по 1/6 частині житлового будинку загальною площею 100, 3 кв. м, житловою площею 63,8 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 березня 2013 року.

Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_4, померлої 28 березня 2013 року, судом не встановлено.

Щодо вимог позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_16 про усунення позивача за первісним позовом ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 в порядку ч.5 ст. 1224 ЦК України у зв»язку з тим, що він вчиняв насильство над матір»ю, залишав її у безпорадному стані тощо, суд вважає необгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, необхідним є доведення того чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні позивачами за зустрічним позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не доведено як факту ухилення ОСОБА_1 від надання спадкодавцеві ОСОБА_4 допомоги, так і факту перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі ОСОБА_1. Відсутні також докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребувала допомоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання, відтак суд вважає що у цій частині зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-12, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1224, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 70 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом задоволити, частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 100, 3 кв. м, житловою площею 63,8 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 березня 2013 року.

У решті позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, з участю третіх осіб без самостійних вимог Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_4, яка померла 28 березня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне, вул. П. Орлика, 19, Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 березня 2013 року.

У решті позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій ну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Повний текс рішення виготовлено 10 листопада 2015 року

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_17