У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"19" жовтня 2015 р., суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого в шлюбі, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого в шлюбі.

22 вересня 2015 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.ст. 11-1, 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали.

Копію ухвали судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року позивачем було отримано 09 жовтня 2015 року, про що свідчить розписка про отримання копії ухвали суду.

12 жовтня 2015 року на виконання вимог ухвали судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року, позивачем до суду було подано пояснення щодо виконання ухвали.

Вивчивши доводи поданого пояснення з доданими до нього документами, приходжу до наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що позивачем було додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3654 гривень, при цьому не визначено ціну позову, з урахуванням кожного з об'єктів поділу майна, що позбавляє суд можливості визначення дотримання правил підсудності, враховуючи, що позивачем заявлені позовні вимоги як про поділ житлового будинку так і квартири, з огляду на що позивачу необхідно було визначити ціну позову в частині поділу майна виходячи з реальної вартості кожного з об'єктів майна на дату подання позовної заяви, а в разі неможливості визначити вартість майна, сплатити максимальний розмір судового збору за подання позову майнового характеру, виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір». Крім того, матеріали позовної заяви не містили відомостей про належність вказаних об'єктів поділу на праві приватної власності ОСОБА_2 або відомостей про наявність складнощів в отриманні даних відомостей або неможливості отримати вказані відомості.

Як вбачається з письмових пояснень позивача, наданих на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, останній зазначив, що ним подано позов саме про поділ майна набутого в шлюбі і, у зв'язку з його розірванням, судовий збір ним сплачено правильно в максимальному розмірі, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218 гривень 00 копійок.

В той же час, як вбачається із поданої ОСОБА_1 позовної заяви, остання містить вимоги про поділ майна подружжя, при цьому шлюб між останніми вже було розірвано, у зв'язку з чим застосування даної норми в частині визначення суми судового збору є некоректним, враховуючи що даний розмір судового збору встановлений саме за подання позову про поділ майна при розірванні шлюбу.

За вимог же п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За вказаних обставин, враховуючи, що поданий ОСОБА_1 позов не містить вимог про розірвання шлюбу, позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, а у разі неможливості визначити ціну позову, сплатити судовий збір у розмірі 5 розмірів мінімальної заробітної плати

Також, вважаю за необхідне звернути увагу позивача на те, що як до матеріалів позовної заяви, так і до письмових пояснень, не було додано відомостей про відмову відповідних державних органів в наданні інформації щодо власника об'єктів поділу майна, як і не було додано відомостей, щоб підтверджували наявність складнощів в отриманні даних відомостей або неможливості отримати вказані відомості.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду, у встановлений строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, не виконає вимоги визначені ст. ст. 119, 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого в шлюбі, вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: