У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участі: секретаря судового засідання Медведській Т.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Василенко О.М.,

стягувача ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі скарги ОСОБА_4, заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5, стягувач ОСОБА_6 про виключення майна з опису та арешту,

В С Т А Н О В И В :

Боржник ОСОБА_4 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою, поданою в порядку ст.. 383 ЦПК України, в якій просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5 в частині опису й накладення арешту на майно, а саме: легковий автомобіль «Волга», д.н. НОМЕР_1, холодильник «Rainford» KGF-1262 W, мікрохвильову піч «LG MS 1929Х», повітряний компресор «FIAC», супутникову тарілку, пилу циркулярну, токарний верстат по дереву, пилораму стрічкову, перфоратор П-36-1700, станок заточний;

- скасувати як неправомірні акти опису й арешту майна від 11.09.2014 р. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5 по виконавчому провадженню №45604120 про накладення арешту на зазначене майно.

Звертаючись до суду зі скаргою скаржник зазначив, що під час складання актів опису й арешту майна у державного виконавця були відсутні підстави для вчинення зазначених дій, оскільки майно на яке накладено арешт належить не боржнику, а його знайомому, дружині та її покійному батьку (тестю боржника), та вказував, що лише перфоратор, супутникова тарілка є його власністю разом з його дружиною ОСОБА_7

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю.

Представник ВДВС Радомишльського РУЮ у Житомирській області у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, вказувала про правомірність дій державного виконавця при проведенні опису та арешту майна з метою виконання судового рішення.

Стягувач та його представник у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, вказували, що рішення суду до теперішнього часу боржником не виконано.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження( далі Закон № 606-ХІV) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 25 Закон № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2014 р. позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 36 860 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн, судовий збір у сумі 612 грн. 20 коп. та витрати, понесені за проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 550 грн.

На підставі цього рішення Корольовським районним судом м. Житомира 12 листопада 2014 р. видано виконавчий лист №2/296/2160/14 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 36 860 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

8 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Радомишльського РУЮ у Житомирській області Сябруком О.А., відкрито виконавче провадження №45725034 з примусового виконання виконавчого листа Корольовського районного суду м. Житомира №2/296/2160/14 від 12.11.2014 року.

11 вересня 2015 року державним виконавцем ВДВС Радомишльського РУЮ у Житомирській області Сябруком О.А., при примусовому виконанні виконавчого листа №2/296/2160/14, описано і накладено арешт на майно, а саме: легковий автомобіль «Волга», д.н. НОМЕР_1, холодильник «Rainford» KGF-1262 W, мікрохвильову піч «LG MS 1929Х», повітряний компресор «FIAC», супутникову тарілку, пилу циркулярну, токарний верстат по дереву, пилораму стрічкову, перфоратор П-36-1700, станок заточний для стрічкової пилорами.

Відповідно до ст. 57 Закону № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно із ч.1 ст. 59 Закону Про виконавче провадження майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

З матеріалів справи вбачається, що опис й арешт зазначеного майна здійснено державним виконавецем ВДВС Радомишльського РУЮ у Житомирській області у межах виконавчого провадження №45725034 з примусового виконання виконавчого листа Корольовського районного суду м. Житомира №2/296/2160/14 від 12.11.2014 року.

В даному випадку боржник фактично не погоджується з діями державного виконавця щодо накладення арешту на майно, мотивуючи тим, що власником цього майна є інші особи.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», вимоги інших осіб, що не є учасниками виконавчого провадження щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Будь-які докази звернення інших осіб, що не є сторонами виконавчого провадження №45725034, до суду з позовом про визнання за ними права власності на арештоване державним виконавцем майно і зняття з нього арешту, матеріали справи не містять.

Доводи скаржника про те, що акт опису підписав лише один понятий ОСОБА_8, не заслуговує на увагу, оскільки ця обставина на правильність даних зазначених у самому акті не впливає, а вказаний акт складався за участі безпосередньо боржника ОСОБА_4 та стягувача ОСОБА_2, а також дружини боржника ОСОБА_7 та двох державних виконавців Соболевського С.В. та Сябрука О.А. та містить їх підписи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 звернувшись до суду із відповідною скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України, не довів порушення своїх прав чи свобод під час здійснення 11 вересня 2015 року державним виконавцем опису й арешту майна у межах примусового виконання виконавчого листа Корольовського районного суду м. Житомира №2/296/2160/14 від 12.11.2014 року, а державний виконавець під час опису та арешту майна діяв відповідно до вимог закону та в межах наданих йому повноважень, а тому суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 209, 210, 212, 213, 218, 386, 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К. В. Шалота