АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Борисової О.В., Гаращенка Д.Р.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2015р. по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Провіта» про стягнення суми в порядку регресу,

встановила:

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача у порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 2 697 грн. 06 коп. та судові витрати у сумі 243грн. 60коп..

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 19 грудня 2012р. з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений автомобіль «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який застрахований позивачем відповідно до укладеного 26 грудня 2011р. з ТЗОВ «Карготек Україна» договору страхування транспортних засобів, на підставі чого позивачем було виплачено страхове відшкодування у сумі 13 486 грн..

Позивач стверджував, що Страхова компанія відповідача ТзДВ СК «Провіта», яка застраховувала цивільно-правову відповідальність відповідача, виплатила позивачу 10 788грн. 94коп., тому відповідач повинен відшкодувати 2 697 грн. 06 коп.

Рішенням суду від 23 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на неповно встановлені судом обставини справи, оскільки відповідно до договору страхування розмір матеріального збитку був виплачений страхувальнику без врахування зносу деталей, а вартість матеріального збитку розраховується на підставі вартості нормо годин ремонтних робіт на фірмовій або гарантійній СТО, а відповідно до рахунку ТОВ «Євроавтоцентр» вартість відновлювального ремонту становить 13 486грн.

Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.144, 145), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11013/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
колегія суддів провела судове засідання у їх відсутність.

- 2 -

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 26 грудня 2011р. між ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» та ТОВ «Карготек Україна» укладено договір страхування транспортного засобу за програмою «Бізнес-стандарт», згідно з умовами якого страховик зобов'язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку із пошкодженням автомобіля марки «Skoda Octavia Combi», реєстраційний номер НОМЕР_1. 19 листопада 2012р. по вул. Новокостянтинівській, 7 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda Octavia Combi», реєстраційний номер НОМЕР_1, у результаті якої автомобілю «Skoda Octavia Combi» були завдані механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 4 грудня 2012р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340грн.

Позивачем 9 січня 2013р. ТОВ «Карготек Україна» виплачено страхове відшкодування у розмірі 13 486грн. відповідно до договору страхування транспортного засобу від 26 грудня 2011р.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, як власника автомобіля марки «ВАЗ-21099», була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Провіта».

Рішенням господарського суду Київської області від 21 січня 2014р. з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» стягнуто 10 788,94грн. страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування АВ 6079183, укладеного з ОСОБА_1

Звітом про оцінку автомобіля «Skoda Octavia Combi», реєстраційний номер НОМЕР_1, від 6 грудня 2012р. встановлена вартість матеріального збитку у розмірі 10 788грн. 94коп. з врахуванням зносу.

Відповідно до рахунку ТОВ «Євроавтоцентр» від 11 грудня 2012р. вартість ремонтних робіт автомобіля «Skoda Octavia Combi» становить 13 486грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було відшкодовано виплачене ним страхове відшкодування, а розмір страхового відшкодування 13 486грн. не є обґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право

- 3 -

власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК Україниреальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до замовлення-наряду від 11 грудня 2012р. на ремонт автомобіля «Skoda Octavia Combi» розмір реальних збитків, які завдані власнику зазначеного автомобіля, становить 13 486грн. і саме цю суму він мав право стягнути з ОСОБА_1, але дане право було набуто позивачем у результаті виплати страхового відшкодування.

Пунктом 4.2.2. договору страхування транспортного засобу від 26 грудня 2011р. розмір матеріального збитку розраховується без урахування зносу підлягаючих заміні частин та деталей.

Отже, саме відповідно до умов укладеного договору страхування позивачем страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у сумі 13 486грн.

Відповідно до п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі Методики) відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин;

Пунктом 8.3. Методики визначено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно пункту 8.5.6. Методики у разі документального підтвердження відновлення КТЗ чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ

підприємстві розрахунки вартості ремонтно-відновлювальних робіт проводяться на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства.

Враховуючи вказані норми та надані позивачем докази, колегія суддів вважає, що позивачем потерпілій з вини ОСОБА_1 особі було виплачено страхове відшкодування, виходячи із реальних збитків, завданих у результаті ДТП пошкодженням автомобіля.

У справі 6-49цс 14 Верховний Суд України висловив правову позицію, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право навідшкодування в повному

- 4 -

обсязі завданоїйому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страховоговідшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майновоїшкоди, у тому числі й уразі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарноївартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Оскільки відсплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Оскільки Методикою передбачена можливість відшкодування матеріальної шкоди у разі документального підтвердження відновлення КТЗ чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві, колегія суддів вважає можливим врахувати вищезазначений правовий висновок Верховного Суду України.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За таких обставин, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» не мала правових підстав для виплати позивачу повного розміру страхового відшкодування.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки законодавством страховика звільнено від сплати реальних збитків, завданих потерпілій особі, а страхове відшкодування виплачується з врахуванням зносу, то його згідно зі статтями1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто зособи, яка завдала шкоду, тобто з ОСОБА_1

На вказані обставини справи, норми матеріального права та роз'яснення Верховного Суду України не звернув уваги суд першої інстанції, та неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Так як судом першої інстанції неповно були встановлені обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Приймаючим рішення про задоволення позовних вимог, колегія суддів також враховує, що у суді першої інстанції відповідачем не було заявлено про застосування позовної давності.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА»- задовольнити.

- 5 -

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» 2697грн. 06коп. та судовий збір у сумі 243грн. 60коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: