Справа № 444/1687/15-ц
Провадження № 2/444/842/2015
УХВАЛА

22 вересня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Мариняк Н.В.

за участі позивача ОСОБА_1

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про стягнення коштів, як безпідставно набутого майна, та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Представник відповідача подав письмове клопотання, в якому просив передати дану справу до Печерського районного суду м. Києва. Своє клопотання мотивував тим, що позивач, звертаючись до Жовківського районного суду Львівської області, з позовною заявою про визнання договору недійсним, а в подальшому звернувся до Суду зі зміненим позовом про визнання договору фінансового лізингу неукладеним та просить стягнути з ТОВ «Євролізинг Україна» безпідставно набуті кошти в розмір 35 160, 00 грн. та 5 000, 00 грн. моральної шкоди, та зазначає у позовній заяві підстави, які взагалі не стосуються законодавства про захист прав споживачів. Вказав, що ця позовна заява взагалі не підсудна Жовківському районного суду Львівської області, оскільки Відповідач зареєстрований у місті Києві, виконання договору також буде здійснюватись за місцем реєстрації юридичної особи. Зазначив, що вимагаючи визнання договору фінансового лізингу неукладеним та стягнення безпідставно набутого майна та звертаючись до суду за своїм місцем проживання в порядку ч.5 ст.110 ЦПК України, в порушення п.п.5, 6 ч. 2 ст.119 та ч. 2 ст. 109 ЦПК України в позові з врахуванням Закону України «Про захист прав споживачів» не викладено обставини, якими Позивач обгрунтовує свої вимоги, та не надано жодного доказу, що підтверджує кожну обставину, а саме: - які норми Закону України «Про захист прав споживачів» були порушені Відповідачем саме щодо Позивача, коли саме та в який спосіб; - який спосіб захисту, передбачений саме цим Законом, посилаючись на нього як на підставу звернення до суду за своїм місцем проживання, просить обрати Позивач, так як він регулює різні підстави та форми захисту; - якщо Позивач просить захистити його порушене право на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», то позовна заява має містити вимоги про спосіб захисту порушеного права, передбаченого саме цим Законом.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належно повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Позивач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 роз'яснено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

У п. 5 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до ст. 24 Закону споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності;

3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду мотивоване тим, що обставини та вимоги, викладені в позові, не стосуються захисту прав споживачів. Однак зареєстроване перебування відповідача було відоме, тому не підлягає застосуванню п.1 ч.1 ст. 116 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тому не підлягає застосуванню п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України.

Також не підлягають застосуванню пункти 3, 4 ч.1 ст. 116 ЦПК України.

Натомість право позивача предявляти позов про захист прав споживачів за зареєстрованим місцем проживання (с.Надичі Жовківського району) передбачено ч.5 ст. 110 ЦПК України.

Таким чином клопотання відповідача є безпідставним, порушень правил підсудності після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду не виявилося.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ч.1 ст.137 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про стягнення коштів, як безпідставно набутого майна, та стягнення моральної шкоди до Печерського районного суду м. Києва відмовити повністю.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.