Провадження 2-з/127/15/15
УХВАЛА

06 жовтня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М., розглянувши заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про забезпечення позову суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову, а саме просить суд накласти арешт у межах суми заборгованості за кредитом в розмірі 81089.79 [Долар США], що за курсом 22.07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.07.2015 року складає 1789651.59 гри. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (21000, АДРЕСА_1), шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Заяву мотивує тим, що у звязку із зверненням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 81089.79 [Долар США] та приймаючи до уваги, що у порушення статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень по кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, - вважає необхідним прийняття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

П. 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України встановлено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню оскільки, заява необґрунтована не надано жодного доказу, що підтверджували б доводи зазначені в заяві про забезпечення позову, зокрема докази про загрозу невиконання чи утруднення рішення суду.

Керуючись ст. 8, 209, 210, 151, 152, 153, ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

СУДДЯ :