Справа № 364/1124/14-ц Головуючий у І інстанції Ткаченко О.В.
Провадження № 22-ц/780/154/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко
Категорія 26 25.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Антоненко В.І., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянула в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач звернувся із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ВАТ «Комерційний банк» «Надра» та відповідачем ОСОБА_1 03 вересня 2008 року було укладено кредитний договір № 426/П/74/2008-840, відповідно до умов якого позичальник отримав у позивача кредит в сумі 205 989 доларів США строком до 01 вересня 2028 року зі сплатою 14,59 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання умов договору кредиту, з відповідачем був укладений 03 вересня 2008 року договір іпотеки. Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, придбана ОСОБА_1 за договором купівлі - продажу.

Позивач зазначав, що виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Позивач вказував, що позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв"язку з чим утворилась заборгованість, а саме:

Заборгованість за кредитом - 205 669,81 доларів США (2 432 216 грн);

Заборгованість за відсотками - 170 374,96 доларів США (2 014 825,14 грн);

Пеня - 23 326,88 доларів США (275 859,69 грн);

Штраф - 20 598,94 доларів США ( 243 599,48 грн), а всього 419 970 доларів США, що станом на 06 червня 2014 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4 966 500,31 грн (11,825 грн за один долар США).

Відповідно до умов п. 4.5 Договору іпотеки у разі невиконання відповідачем забезпеченого іпотекою зобов"язання або його частини позивач має безумовне та безспірне право за рахунок предмета іпотеки одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, в тому числі але не виключно, всі платежі на користь іпотекодержателя, передбачені кредитним договором, а також нараховані штрафні санкції за порушення зобов"язань за кредитним договором, витрати іпотекодержателя на адвокатів, аудиторів, експертів, оцінювачів, витрати, понесені при звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації, в тому числі за здійснення виконавчого напису нотаріуса та будь-які інші витрати понесені іпотекодержателем у зв"язку з цим договором.

Позивач зазначав, що у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором банк, згідно умов договору, направив 09 липня 2014 року листи-вимоги до поручителя. Але, порушуючи умови договору, ОСОБА_1, суму заборгованості не повернув.

Позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 419 970 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 4 966 500,31 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб"єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «Комерційний банк» Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки та стягнути судовий збір.

Заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги.

В апеляційній скарзі посилався на те, що судом неповно з"ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, суд не взяв до уваги доводи позивача та застосувавши Закону України «про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не зважив на те, що в майбутньому позивач буде позбавлений можливості звернутися із аналогічним позовом.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки.

Відповідно до ст.ст. 74,76,77 ЦПК України сторони були повідомлені про день та час розгляду справи за адресами, які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило.

Розгляд справи в апеляційному суді призначався на 14 січня 2015 року, 04 лютого 2015 року, 25 лютого 2014 року, жодних заяв від сторін про відкладення розгляду справи, або зміну адреси листування до апеляційного суду не надходило. Підстави, вважати причини неявки відповідача до суду поважними в матеріалах справи відсутні.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, застосував Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як видно із матеріалів справи, між ВАТ «Комерційний банк» «Надра» та відповідачем ОСОБА_1 03 вересня 2008 року було укладено кредитний договір № 426/П/74/2008-840, відповідно до умов якого позичальник отримав у позивача кредит в сумі 205 989 доларів США строком до 01 вересня 2028 року зі сплатою 14,59 % річних за користування кредитом. (а.с.8-13).

В забезпечення виконання умов договору кредиту, з відповідачем був укладений 03 вересня 2008 року договір іпотеки. Предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, придбана ОСОБА_1 за договором купівлі - продажу.( а.с. 15-18).

Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв"язку з чим утворилась заборгованість, а саме:

Заборгованість за кредитом - 205 669,81 доларів США (2 432 216 грн);

Заборгованість за відсотками - 170 374,96 доларів США (2 014 825,14 грн);

Пеня - 23 326,88 доларів США (275 859,69 грн);

Штраф - 20 598,94 доларів США ( 243 599,48 грн), а всього 419 970 доларів США, що станом на 06 червня 2014 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4 966 500,31 грн (11,825 грн за один долар США).

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304 -У11 протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про іпотеку" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Застосування даного Закону можливе за наявності сукупності умов - надання споживчого кредиту в іноземній валюті, житлове майно використовується як місце постійного проживання, загальна площа не перевищує 140 кв.м. За відсутності однієї із умов, застосування Закону є неможливим.

Як видно із договору, кредит надавався в іноземній валюті, квартира, разом з тим, як зазначено в договорі іпотеки, загальна площа квартири складає 284 кв.м., що перевищує 140 кв.м., як зазначено Законі України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304 -У11, крім того, відсутні докази, що це майно є місцем постійного проживання, і позичальник не має іншого нерухомого майна, за таких обставин суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у позові з підстав застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» N 5 від 30.03.2012 року резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК України щодо заставодавця).

Відповідно до п. 3.3.5, п. 5.1 договору іпотеки, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов"язання в цілому або в тій частині чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов"язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, виданих іпотеко держателю за цим договором. (а.с. 17).

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи, що умовами договору іпотеки, укладеного між сторонами, передбачено право позивача звернути стягнення на нерухомість, що перебуває в іпотеці у банку, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 4 966 500 грн, що існує станом на 06 червня 2014 року, що складається з наступного;

Заборгованість за кредитом - 205 669,81 доларів США (2 432 216 грн);

Заборгованість за відсотками - 170 374,96 доларів США (2 014 825,14 грн);

Пеня - 23 326,88 доларів США (275 859,69 грн);

Штраф - 20 598,94 доларів США ( 243 599,48 грн), а всього 419 970 доларів США, що станом на 06 червня 2014 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4 966 500,31 грн (11,825 грн за один долар США), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - задовольнити.

Заочне рішення Володарського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором /№ 426/11/74/2008-840 від 03 вересня 2008 року в розмірі 4 966 500,31 грн., яка складається з наступного;

Заборгованість за кредитом - 205 669,81 доларів США (2 432 216 грн);

Заборгованість за відсотками - 170 374,96 доларів США (2 014 825,14 грн);

Пеня - 23 326,88 доларів США (275 859,69 грн);

Штраф - 20 598,94 доларів США (243 599,48 грн), а всього 419 970 доларів США, що станом на 06 червня 2014 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4 966 500,31 грн (11,825 грн за один долар США), звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки від 03 вересня 2008 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк» Надра» (м. Київ, вул. Артема, 15, ), з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою - покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб"єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк» Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки, в тому числі:-отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки, необхідні для продажу вищезазначеного предмету іпотеки, у Реєстраційній службі ГУЮ в м.Києві, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в Реєстраційній службі Володарського РУЮ Київської області або інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити підпис від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім»ї іпотекодавця, копії будинкових книг, тощо.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Надра» (р/р 0042 у філії ПАТ «КБ «Надра», МФО - 380764, ) судовий збір в сумі 3 654.грн, і судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 827 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: