Справа № 192/1669/15-ц
Провадження № 2/192/592/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2015 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участі секретаря судового засідання Первішко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт ОСОБА_1 цивільну справу за позовом кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 березня 2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №591/14 про надання останній кредиту в сумі 25 160 гривень 00 копійок на 24 місяці до 17 березня 2016 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач ОСОБА_2 зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом.

Позивач зазначає, що відповідач повинна була повернути 25 160 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 1,95% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 734 гривні 57 копійок.

Проте, відповідачем ОСОБА_2 несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання та було порушено запланований графік повернення кредиту. При несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.4.4 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу, що склало 56 134 гривні 53 копійки. Станом на 16 вересня 2015 року сума кредиту не повернена за плановим розрахунком і залишок за кредитом складає 23 538 гривень 95 копійок, оскільки фактично було сплачено 1 621 гривню 05 копійок. Проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів складають 51 150 гривень 15 копійок, а всього заборгованість складає 74 689 гривень 10 копійок.

Виконання зобовязань відповідача за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного договору поруки №591/14 від 18 березня 2014 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які прийняли на себе солідарне зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням ОСОБА_2, визначеним кредитним договором.

Відповідачка ОСОБА_2 не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого представники позивача неодноразово сплакувалися з відповідачами, просили погасити суму заборгованості та попереджали про звернення з позовом до суду, направляли відповідачам письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено. У звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачів як солідарних боржників, про примусове стягнення за кредитним договором заборгованості за кредитом та відсоткам.

Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.30), в судове засідання 12 листопада 2015 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.35-36), за якою прохав розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідачів розглядати справу в порядку заочного провадження.

Відповідач ОСОБА_2, яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.32), в судове засідання 12 листопада 2015 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, надавши до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, а розгляд справи просила здійснювати за її відсутності (а.с.37-39).

Відповідач ОСОБА_3, яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.33), в судове засідання 12 листопада 2015 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, надавши до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, а розгляд справи просила здійснювати за її відсутності (а.с.42-43).

Відповідач ОСОБА_1, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34), в судове засідання 12 листопада 2015 року не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, надавши до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, а розгляд справи просив здійснювати за його відсутності (а.с.40-41).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 18 березня 2014 року було укладено кредитний договір №591/14 (а.с.6-7) про надання останній кредиту в сумі 25 160 гривень 00 копійок терміном на 24 місяців зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 20,51 % від суми кредиту, що становить 5 160 гривень 00 копійок, а також проценти, нараховані згідно п.4.2 цього договору зі строком повернення кредиту до 17 березня 2016 року.

Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 25 160 гривень 00 копійок згідно видаткового касового ордеру №1427 від 18 березня 2014 року( а.с.10), а відповідачка ОСОБА_2 зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача, починаючи з квітня 2014 року та погасити кредит не пізніше 17 березня 2016 року, а у випадку неналежного виконання нею взятих на себе зобовязань на першу вимогу позивача сплатити штрафні санкції, а зазначене свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України.

Також судом встановлено, що виконання зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором забезпечується договором поруки №591/14, який було укладено з ОСОБА_3 18 березня 2014 року (а.с.8) та договором поруки №591/14, який був укладений з ОСОБА_4 від 18 березня 2014 року (а.с.9).

Відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 25 160 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та відсотки, в звязку з чим позивачем їй та її поручителям 23 квітня 2014 року (а.с.11-13) направлялися вимоги про погашення заборгованості за кредитом, але і після цього відповідачами не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення ними в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди.

На підставі зазначеного, суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідачів борг по укладеному між сторонами кредитному договору, оскільки до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 порушила строки сплати кредиту та відсотків більш ніж на 30 календарних днів, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.5).

Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту та процентів, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення.

Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць.

Відповідач ОСОБА_2 на виконання умов договору здійснила платежі за кредитним договором в загальній сумі 7 340 гривень 00 копійок, з яких 1 621 гривня 05 копійок погашення кредиту та 5 718 гривень 95 копійок фактично сплачені відсотки за користування кредитом (а.с.5) та з травня 2015 року припинила виконувати зобовязання за договором у звязку з чим станом на 16 вересня 2015 року за спірним кредитним договором мається заборгованість в загальній сумі 74 689 гривень 10 копійок, з яких залишок за кредитом складає 23 358 гривень 95 копійок та по нарахованих відсотках 51 150 гривень 15 копійок, що підтверджується розрахунком позивача(а.с.5), яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Виконання умов кредитного договору забезпечувалось солідарною порукою фізичних особи відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які уклали кожен окремо договір поруки.

Відповідно до умов укладених договорів поруки, поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобовязалися перед позивачем кожен окремо разом з позичальником відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №591/14 від 18 березня 2014 року.

Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що п. 1.1 договорів поруки передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за належне виконання боржником зобов'язань, що випливають з кредитного договору №591/14 від 18 березня 2014 рок в повному обсязі цих зобовязань: на суму основного боргу та інших зобовязань позивальника (штрафів, пені).

Також судом було встановлено, що зобов'язання за спірним кредитним договором забезпечується порукою декількох осіб, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 553 ЦК України, згідно з якою поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частиною 3 ст. 554 ЦК України передбачено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки з відповідачами, як поручителями за кредитним договором, укладалися окремі договори поруки, то суд приходить до висновку про те, що між собою відповідачі-поручителі не є солідарними боржниками, а вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена Верховним Судом України в постановах від 11 березня 2015року у справі № 6-35цс15, від 24 червня 2015 року у справі № 6-255цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-745ц15.

Згідно вказаних правових позицій, стягнення солідарно з поручителів суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами ст. 554 ЦК України та умовами договорів поруки, оскільки у справах, які переглядалися ВСУ, встановлено, що зобов'язання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки від 18 березня 2014 року не встановлена солідарна відповідальність поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з боржником ОСОБА_2, то суд приходить до висновку про те, що підстави для солідарного стягнення з боржника та поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ч. 3ст. 554 ЦК України відсутні, проте наявні правові підстави для стягнення суми заборгованості солідарно з боржником з кожного поручителя окремо.

Відповідно до п. 4.1. договорів поруки, сторони встановили, що строком дії договорів поруки є 17 березня 2026 року (а.с.8,9 зворот).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки позивачем відповідно до вимог п. п.3.1.1 кредитного договору (а.с.6) використано право вимоги дострокового виконання боржником ОСОБА_2 зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, штрафних санкцій шляхом пред'явлення позову, який одночасно було пред'явлено і до поручителів, то суд приходить до висновку про те, що зобов'язання за договорами поруки не припинилися.

На підставі зазначеного, позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника та поручителів підлягають частковому задоволенню, оскільки з поручителів стягненню підлягає заборгованість солідарно (з кожного окремо) з боржником, а не солідарно з боржником та поручителями, оскільки поручителі між собою не є солідарними боржниками.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором від 18 березня 2014 року №591/14 станом на 16 вересня 2015 року в загальній сумі 74 689 гривень 10 копійок, а також з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором 18 березня 2014 року №591/14 станом на 16 вересня 2015 року в загальній сумі 74 689 гривень 10 копійок.

Крім того, згідно поданих заяв (а.с.37-43) відповідачі визнали позов в повному обсязі та не заперечували проти його замовлення, що є самостійною підставою для його задоволення.

Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову на користь позивача з відповідачів необхідно стягнути в рівних частках з кожного витрати по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258,526-530, 536, 543, 549-551, 553-559, 572-593, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» заборгованість за кредитним договором №591/14 від 18 березня 2014 року в розмірі 23 358 (двадцять три тисячі триста пятдесят вісім) гривень 95 копійок, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 51 150 (пятдесят одна тисяча сто пятдесят) гривень 15 копійок, а всього 74 689 (сімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят девять) гривень 10 копійок, відмовивши в задоволенні решти позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «СОЮЗ-ДНІПРО» судові витрати по сплаті судового збору по 406 (чотириста шість) гривень 00 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина