Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розписки недійсною, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь суму боргу за розпискою від 25.09.2014р. в розмірі 9000грн.

Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що 25.09.2014р. ОСОБА_2 під розписку позичила гроші в сумі 9000грн. та зобовязалася повернути кошти до 24.11.2014р. Разом з цим, до сьогоднішнього часу гроші не повернула, чим порушила взяті на себе зобовязання. 25.11.2014р. позивач направив до ОСОБА_2 вимогу про сплату боргу, що останньою проігноровано.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, яким просить визнати недійсною розписку від 25.09.2014р.

Обґрунтовуючи доводи зустрічного позову позивач зазначає, що з 18.06.2014р. працювала в ТОВ «Посад» продавцем у кіоску. 25.09.2014р. вийшла на роботу, близько 14.00 прийшов покупець, який замовляв сигарети, а коли ОСОБА_2 нахилилася за черговим блоком, покупець зник, у звязку з чим викликано міліцію та ОСОБА_2 доповіла про події керівництву і своєї матері. До кіоску приїхав ОСОБА_1, який був відомий як начальник служби охорони ТОВ «Посад», якого бачила вперше. У кіоску ОСОБА_1 став змушувати скласти розписку на суму викрадених сигарет, тому ОСОБА_2 під тиском склала розписку, а по приїзду працівників міліції про все розповіла. А ні до складання розписки, а ні після ніяких грошей від ОСОБА_1 не отримувала.

Представник позивача за первісним позовом підтримав викладені обставини і вимоги позову, просить їх задовольнити, зустрічний позов вважає не обґрунтованими, просить відмовити у його задоволені.

Відповідач, її представник з вимогами первісного позову не погодились, підтримали викладені обставини і вимоги зустрічного позову.

Суд, вивчивши доводи первісного та зустрічного позовів, вислухавши сторони та свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги первісного позову такими, що підлягають задоволенню, вимоги зустрічного такими, що задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що 25.09.2014р. ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 гроші в розмірі 9000 грн., на підтвердження чого, ОСОБА_2 надала особисту розписку, згідно якої остання зобовязалася повернути вказану суму до 24.11.2014р.

Такий факт підтверджено розпискою від 25.09.2014р., що міститься на а.с. 3.

Отже, між сторонами укладено простий письмовий договір позики.

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобовязується повернути таку ж саме грошову суму (суму позики).

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із розписки відповідач брала на себе зобовязання щодо повернення суми боргу.

Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач не тільки до встановленого у розписки терміну, але і до сьогоднішнього часу у повному обсязі не повернув суму позики, то з відповідача повинно бути стягнуто суму боргу.

Далі, ОСОБА_2, її представник обґрунтовуючи доводи зустрічного позову посилаються на те, що ОСОБА_2 станом на 25.09.2014р. працювала у кіоску ТОВ «Посад» і в цей день у кіоску сталася крадіжка сигарет на суму 9000грн., у завязку з чим правоохоронними органами порушено кримінальне провадження за вказаним фактом, при цьому, ОСОБА_1 ніяких грошів неї не передав, розписку склала та підписала під психологічним тиском останнього.

Між тим, з боку позивача за зустрічним позовом в обґрунтування свої доводів і вимог позову щодо визнання розписки недійсною, жодного доказу не надано, клопотань щодо витребування певних доказів не заявлено.

Пояснення свідка ОСОБА_3, яка є матірю позивача і не була присутня при обставинах складання розписки тощо, події, на які посилається ОСОБА_2 знає зі слів останньої, судом не можуть бути прийняті до уваги, як доказ в підтвердження доводів позову і в цілому не спростовують висновків суду.

Наявність розбіжностей у розписці щодо зазначення суми боргу цифрами та письмово, також не спростовують встановлено вище.

Таким чином, при відсутності належних доказів у підтвердження вимог зустрічного позову, ствердження ОСОБА_2 є голослівними і непереконливими, тому у суду відсутні правові підстави для визнання розписки недійсною, відповідно, задоволення зустрічного позову.

Відповідно до правил ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 10,15,16,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1046,1049 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН: НОМЕР_2) суму боргу за розпискою від 25.09.2014р. в розмірі 9000 (девять тисяч)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН: НОМЕР_2) сплачений судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)грн., 60 коп.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя