Справа № 375/1557/15-ц Номер провадження 6/375/29/15
УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання про обмеження виїзду за кордон

12.11.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції ОСОБА_1

про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон гр.. ОСОБА_2. Вимоги подання обґрунтувує тим, що на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки "Центр фінансових послуг" суми коштів у розмірі 98792.08 грн.

Зазначає, що 10.03.2015 року нею винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам до відома. 17.03.2015 року винесена постанова про об'єнання у зведене виконавче провадження по якому перевірено майновий стан боржника та винесено постанови про арешт рухомого та нерухового майна. Відповідно до отриманих відповідей із ГУ ДАІ в Київській області транспортних засобів боржник не має, згідно повідомлення Реєстру прав власності нерухомого майна за ним не зареєстровано, згідно повідомлення ДФС, ПФУ боржник офіційно ніде не працює, пенсію не отримує. Будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем не виявлено. На неодноразові виклики державного виконавця боржник до відділу не з'являється. Згідно довідки адресно-довідкового відділу за рішенням Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_2 знятий з реєстраційного обліку 14.05.2013 року. За викладеного просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2.

Заступник начальника відділу ДВС у судовому засіданні подання підтримала та просила задовольнити. Також суду пояснила, що боржник ніде не працює, та невідоме його місце проживання чи перебування. Вважає, що подання має бути задоволеним, оскільки боржник не виконує рішення суду. Також пояснила. що належним чином боржник жодним чином відділом повідомленим не був і копії постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував. Разом з тим, вважає, що боржник переховується і таким чином ухиляється від виконання судового рішення і на що вказує та обставина, що він не значиться ніде зареєстрованим на території України. Припускає, що він може залишити територію України, хоча їй достовірно відомо, що закордонний паспорт у нього відстуній, а тому, власне, і просить заборонити йому виїзд за кордон шляхом заборони видачі такого паспорта. Уточнила що із поданням до суду про оголошення боржника в розшук звернулася одночасно із даним поданням і рішення суду по результатах розгляду такого подання відсутнє на даний час.

Просила подання задовольнити.

Заслухавши заступника начальника відділу ДВС, дослідивши матеріали подання, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.6 ЗУ Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України від 21.01.94 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобовязання або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження чітко вбачається і що підтвердила у судовому засіданні сама державний виконавець, що боржник жодним чином не повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а відтак позбавлений прав, визначених ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" і в тому числі права ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

За таких обставин, а також за відстуності доказів, що державний виконавець зверталася до суду з приводу оголошення боржника у розшук, зважаючи на її доводи про відстуність боржника за останнім відомим його місцем проживання, суд вважає, що державним виконавцем проігноровано покладені на неї ст. 11 Закону України Про виконавче провадження обовязки, а саме, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на встановлені судом обставини наведені державним виконавцем доводи, не можуть вказувати на ухилення від виконання боржником зобовязаннь за судовим рішенням, що в свою чергу не може слугувати достатньою підставою для обмеження у його виїзді за кордон, а тому до уваги судом не беруться.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеження її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Суд звертає увагу, що норма ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України чітко повязана з наявністю паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при цьому державний виконавець, не надав суду жодних доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, або звернувся до відповідних органів про одержання даного паспорту.

Враховуючи викладене, подання суд вважає подання передчасним та необґрунтованим, а тому керуючись ст..6 ЗУ Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 5, 11, 31, Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 210, 293, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заступника начальника відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон гр.. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київського суду через Рокитнянський районний суд протягом 5 днів після отримання її копії.

Суддя О.В.Литвин