Справа № 758/373/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, однак з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

У порушення зазначених вимог закону, позивачем необґрунтовано, зокрема спосіб захисту порушеного права та звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмети застави, позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження позивачем не застосовувались, а відповідно до п. 4 абз. 2 ст. 25 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, у зв'язку з чим, позовні вимоги потребують уточнень.

Крім того, у позовній заяві не викладені обставини з посиланням на належні та допустимі докази на яких ґрунтуються вимоги позивача, зокрема розрахунок заборгованості потребує уточнень в частині нарахування пені за період більше року без посилання на відповідні положення договору, норми матеріального та процесуального права.

Крім того, слід зазначити, що у порушення вимог ст.ст. 119 - 120 ЦПК України позивач не конкретно виклав обставини, якими обґрунтовує свої позовні вимоги (не зазначив умови договору щодо повернення кредиту, нарахування пені, процентів та комісії, не зазначив період виникнення заборгованості з якої дати по яку дату по кожному виду платежу - тілу, відсоткам, пені, комісії).

Крім того позивачем в порушення вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60, 119 ЦПК України, не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження викладених в позові обставин, а саме факту порушення відповідачами своїх зобов'язань за договором та наявності у останніх заборгованості (виписки по особовому рахунку та/або ін. первинних фінансово-бухгалтерських документів).

Також, позивачем не наведено жодних належних доказів, які б підтверджували наявність спору, оскільки останнім не надано жодного належного доказу про те, що відповідач отримав, у встановленому договором та чинним законодавством України порядку вимогу про погашення кредитної заборгованості, в зв'язку чим, суд позбавлений можливості визначитись про наявність спору.

Згідно роз'яснення п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» позовна зава про вирішення спору, що виникає з кредитних правовідносин, за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам, встановленим статтею 119 ЦПК України, а залежно від предмета та підстави позову - і вимогам, які містяться у спеціальному законодавстві. Зокрема, у разі пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у заяві має бути викладено обставини, необхідні для ухвалення рішення, зокрема відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку", оскільки не зрозуміло на підставі якої норми законодавства позивач звернувся з вимогою про надання «всіх повноважень продавця предмету іпотеки», а тому суд позбавлений можливості визначитись у змісті позовних вимог та обставинах, якими вони обґрунтовуються.

Також слід зазначити, що копії документів, долучених до позовної заяви завірені з порушенням встановленого чинним законодавством України порядку, оскільки особу, яка їх завірила, неможливо ідентифікувати, а тому суд позбавлений можливості визначитись у змісті позовних вимог та обставинах, якими вони обґрунтовуються.

Крім того, позовна заява підписана представником позивача за довіреністю - ОСОБА_2, яку надано головою правління позивача ОСОБА_3, однак документів про підтвердження повноважень останнього на видачу довіреності на представника для представлення інтересів товариства в суді до матеріалів не додано (копія наказу чи статуту), оскільки позивачем було подано лише першу сторінку статуту, що в свою чергу ставить під сумнів його повноваження щодо пред'явлення до суду позову від іменні позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством

Судовий збір відповідно до вищевказаного Закону може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку та справляється за місцем розгляду справи.

Відповідно до узагальнення Апеляційного суду м. Києва про практику застосування судами законодавства про стягнення судових витрат при розгляді цивільних справ, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж, або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що до позовної заяви додано неналежно оформлене платіжне доручення.

За таких обставин приходжу до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачам строку для усунення недоліків.

Таким чином, позивачу необхідно надіслати нову редакцію позовної заяви, яка б відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, надати копії позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху, надавши заявнику строк 5 днів з дня отримання копії даної ухвали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Зобов'язати позивача при поданні до суду матеріалів для усунення недоліків заяви, надати докази в підтвердження дати отримання ухвали про усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. М. Богінкевич