АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/9971/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Коробенко С.В.
справа №760/8136/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Абдуллаєвій Е.Б.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Корчадим В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення сум банківських вкладів та нарахованих відсотків, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Міський комерційний банк» 841522,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2014 року між сторонами укладено Договір акційного строкового банківського вкладу №2630/08/159531 Валютна симфонія, відповідно до якого позивач здійснив вклад у сумі 33944 доларів США на строк 181 день (по 18 серпня 2014 року) із процентною ставкою 9,7% річних.

Додатковою угодою №1 від 18 серпня 2014 року сторони домовились, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на строк з 18 серпня 2014 року по 18 лютого 2015 року та із процентною ставкою 7% річних.

02 квітня 2014 року між сторонами укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/08/171031 Сонячний етюд, відповідно до якого позивач здійснив вклад у сумі 20000 доларів США на строк 91 день (по 02 липня 2014 року) із процентною ставкою 11,5% річних.

Додатковою угодою №1 від 02 липня 2014 року сторони домовились, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на строк з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року та із процентною ставкою 6% річних. Додатковою угодою №2 від 02 жовтня 2014 року сторони домовились на аналогічних Додатковій угоді №1 умовах із зазначенням нового строку - з 02 жовтня 2014 року по 02 січня 2015 року.

20 листопада 2014 року правлінням Національного банку України прийнято постанову №732 «Про віднесення ПАТ «Міський комерційний банк» до категорії неплатоспроможних» та введено тимчасову адміністрацію.

Проте, відповідач у встановлений строк своїх зобов»язань не виконав, суму вкладу та проценти за Договором акційного строкового банківського вкладу №2630/08/159531 Валютна симфонія у розмірі 35136,59 доларів США, а також суму вкладу та проценти за Договором строкового банківського вкладу №2630/08/171031 Сонячний етюд у розмірі 20446,12 доларів США не повернув, у зв»язку із чим позивач просить стягнути з нього суми вкладів та нарахованих процентів у національній валюті за курсом НБУ станом на день введення тимчасової адміністрації.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача суму вкладу та проценти за Договором акційного строкового банківського вкладу №2630/08/159531 Валютна симфонія у розмірі 35930,76 доларів США, а також суму вкладу та проценти за Договором строкового банківського вкладу №2630/08/171031 Сонячний етюд у розмірі 20706,56 доларів США.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки банківську ліцензію відповідача відкликано після закінчення строку дії договорів, то його права на вклади та нараховані проценти повинні бути повернуті у повному розмірі.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що 18 лютого 2014 року між сторонами укладено Договір акційного строкового банківського вкладу №2630/08/159531 Валютна симфонія, відповідно до якого позивач здійснив вклад у сумі 33944 доларів США на строк 181 день (по 18 серпня 2014 року) із процентною ставкою 9,7% річних.

Додатковою угодою №1 від 18 серпня 2014 року сторони домовились, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на строк з 18 серпня 2014 року по 18 лютого 2015 року та із процентною ставкою 7% річних.

02 квітня 2014 року між сторонами укладено Договір строкового банківського вкладу №2630/08/171031 Сонячний етюд, відповідно до якого позивач здійснив вклад у сумі 20000 доларів США на строк - 91 день (по 02 липня 2014 року) із процентною ставкою 11,5% річних.

Додатковою угодою №1 від 02 липня 2014 року сторони домовились, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на строк з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року та із процентною ставкою 6% річних. Додатковою угодою №2 від 02 жовтня 2014 року сторони домовились на аналогічних Додатковій угоді №1 умовах із зазначенням нового строку - з 02 жовтня 2014 року по 02 січня 2015 року.

По закінченню строку вкладу позивачем подано в банк заяву про повернення вкладів та нарахованих відсотків.

20 листопада 2014 року на підставі постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 року №732, Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №124, яким в ПАТ «Міський Комерційний Банк» з 20 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці.

25 лютого 2015 року позивачу здійснено виплату гарантованої суми вкладу у розмірі 200000 грн.

Постановою Національного банку України №187 від 19 березня 2015 року відкликано банківську ліцензію та оголошено про ліквідацію ПАТ «Міський Комерційний Банк».

20 березня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення №64 про початок ліквідації ПАТ «Міський Комерційний Банк».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв»язку із віднесенням банку до категорії неплатоспроможних та настанням передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наслідків, визначено спеціальний порядок задоволення вимог вкладників.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справах та відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, ч.1 встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.5 ст.36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Обмеження встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч.1 ст.26 Закону України).

Відповідно до ч.2 ст.26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст.27 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як установлено судом першої інстанції, підтверджено зібраними у справі доказами та не заперечується у апеляційній скарзі, позивачу здійснено гарантовану виплату в межах 200000 грн.

Інша частина вкладу відповідно до п.4 ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» віднесено до 4 черги вимог кредиторів, якою передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів.

Тобто, якщо вимога кредитора перевищує розмір гарантованої суми компенсації, така залишкова вимога відносить до спеціальної черги вимог, питання про задоволення яких переноситься на майбутнє. Після задоволення вимог кредиторів 1-3 черг за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, будуть задоволені вимоги кредиторів 4 черги за рахунок залишкових коштів пропорційно сумі вимоги, що визначено ч.4 ст.52 цього Закону.

Така вимога не є безумовною і її задоволення у повному обсязі залежить від обставин, що визначені ч.4 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відтак, у зв»язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов»язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Таким чином, висновки, яких дійшов суд першої інстанції, повністю узгоджуються із нормами закону і доводами апеляційної скарги вони не спростовуються.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов