У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від

14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від

30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Кіровоградській області (№6)» про зобовʼязання виплатити одноразову допомогу при виході на пенсію,

встановив:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Кіровоградській області (№6)» про зобовʼязання виплатити одноразову допомогу при виході на пенсію.

В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що з 15 січня

1981 року вона працювала на посаді комірника (кладовщика) частини інтендантського забезпечення в установу ІК-305/6 відділу виправно-трудових установ Управління внутрішніх справ Кіровоградського облвиконкому. Відповідно до наказу начальника КВК УДПС України в Кіровоградській області (№ 6) від 15 серпня 2013 року № 14 о/с ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади за власним бажанням.

Позивачка посилалася на те, працюючи в одній і тій же установі з 15 січня 1981 року по 15 серпня 2013 року на день звільнення вона мала трудовий стаж 32 роки і 7 місяців.

Відповідно до п. 8.2 розділу VIII колективного договору між адміністрацією відповідача та трудового колективу одноразову допомогу працівникові виробництва при виході на пенсію (з обов'язковим звільненням в двохмісячний термін з дня досягнення пенсійного віку) при стажі роботи від: (при наявності прибутку) 10 до 15 років - тримісячний оклад; 15 до 20 років - чотиримісячний оклад; 20 до 25 років - п'ятимісячний оклад; 25 років і більше - семимісячний оклад. В разі, якщо працівник в двохмісячний термін не звільнився після досягнення пенсійного віку, він втрачає право на вказані пільги.

Посилаючись на ст. 18 КЗпП України щодо обовʼязковості положень колективного договору для власника або уповноваженого ним органу і працівників підприємства, установи, організації, поширення на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, позивачка вважала, що їй як працівнику зі стажем понад 25 років, який звільняється не пізніше двох місяців після досягнення пенсійного віку, у день звільнення повинна була виплачена передбачена трудовим договором одноразова допомога в розмірі семимісячного окладу у складі всіх сум, що належали від підприємства. При звільненні адміністрація відповідача обіцяла виплатити їй таку допомогу, але такої виплати не здійснено. Таким чином, вона, як працівник, що працювала більше 25 років та досягнувши пенсійного віку (20 червня 2013 року) і звільнившись не пізніше двох місяців після досягнення вказаного колективним договором віку повинна була отримати одноразову допомогу в розмірі семимісячного окладу.

Враховуючи вказане, позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, з пропуском передбаченого ст. 325 ЦПК України строку на касаційне оскарження. В доданому до касаційної скарги клопотанні представник заявника порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску такого строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду (зі змінами, внесеними згідно із Законом

№ 2453-VI від 07 липня 2010 року). У разі пропуску зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши доводи представника заявника та додані до касаційної скарги матеріали, вважаю за можливе її задовольнити.

Однак, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 при звільненні в заяві не зазначала про виплату їй одноразової допомоги при виході на пенсію, дане питання не розглядалося підприємством разом із профкомом, від виробничої діяльності державне підприємство «Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Кіровоградській області (№6)» за 09 місяців 2013 року мало збиток у розмірі 25 тис грн, тому відповідно до п. 8.2 розділу VIII колективного договору державного підприємства «Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Кіровоградській області (№6)» не мало підстав для виплати одноразової допомоги при виході на пенсію у розмірі семимісячного окладу.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року.

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Підприємство Кіровоградської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Кіровоградській області (№6)» про зобовʼязання виплатити одноразову допомогу при виході на пенсію.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк