Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.09.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Стефанишин М.М.

при секретарі Савчур С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 14.07.2005року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом в розмірі 36,00% річних.

Однак, взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту відповідач не виконав, що привело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.07.2015року становить 7929,44грн., з яких: 2116,49грн. заборгованість за кредитом; 5197,26грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00грн. штраф (фіксована частина); 365,69грн. штраф (процентна складова).

У звязку з цим, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 вказану заборгованість, а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте надіслав до суду заяву, в якій просить слухання справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, не повідомила суд про причини неявки, а тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2005року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом в розмірі 36,00% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 8.6 кредитного договору у разі порушення ОСОБА_2 строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором більше чим на 120 днів, клієнт зобовязаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов зазначеного договору кредиту надав відповідачу 5000,00грн. В свою чергу, відповідач взяті на себе обовязки не виконує, у звязку з чим, згідно представленого позивачем розрахунку, станом на 31 липня 2015 року сума заборгованості Позичальника за Кредитним договором № б/н від 14.07.2005року становить 7929,44грн.,з яких: 2116,49грн. заборгованість за кредитом; 5197,26грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00грн. штраф (фіксована частина); 365,69грн. штраф(процентна складова)

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

В ст. 610 ЦК України зазначено, що порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7929,44грн.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1046, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.07.2005рокув сумі 7929,44 (сім тисяч девятсот двадцять девять) грн. 44 коп., а також 243,60грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом десяти днів з моменту отримання рішення відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3