Справа № 694/1579/15-ц
провадження 2/694/648/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

06.11.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 2,31 га, що розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради та належала на підставі втраченого державного акту серії ЧР № 004651 від 13.03.2003 року ОСОБА_3, спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_4 та була заведена спадкова справа за № 609/2007 в Звенигородській державній нотаріальній конторі, однак свідоцтво про право на спадщину отримати не встиг в звязку зі смертю.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2007 року в с. Попівка Звенигородського району Черкаської області померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,31 га. ОСОБА_3 заповіла все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, ОСОБА_4 Заповіт посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Звенигородського району Черкаської області 04.08.2006 року за реєстром № 19.

Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та в Звенигородській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за №609/2007 30.08.2007 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори, крім ОСОБА_4., не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

23.02.2015 року ОСОБА_4 помер. Оскільки ОСОБА_5 є рідним братом позивача, то вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 13.08.2015 року за № 319/2015 року заведена спадкова справа. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Заповіту ОСОБА_4 не залишив.

Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Державний акт було втрачено, про що позивачем було зроблено оголошення в газеті «Шевченків край». Вказані обставини змусили її звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов та рпосила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 не заперечують.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2007 року померла ОСОБА_3, про що було видано свідоцтво про смерть від 01.03.2007 року (а.с. 4).

Відповідно до заповіту від 04 серпня 2006 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно племіннику ОСОБА_4 (а.с. 5).

З копії свідоцтва про смерть від 25.02.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 помер 25.02.2015 року (а.с.6).

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 2,31 га, розташовану в адміністративних межах ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії ЧР № 004651 був виданий ОСОБА_3 12 березня 2003 року ( а.с. 7).

В подальшому правовстановлюючий документ на земельну ділянку було втрачено, про що було зроблено оголошення в газеті «Шевченків край» від 11 вересня 2015 року.

З копій свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 є рідними братом і сестрою (а.с. 11-12).

Згідно копії свідоцтва про одруження позивач змінила прізвище з «Гнатенко» на «Дергачова» (а.с.13).

З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальний дій від 09.09.2015 року вбачається, що після ОСОБА_3, яка померла 01 березня 2007 року, 30.08.2007 року за № 609/2007 заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Після смерті ОСОБА_4, який помер 23 лютого 2015 року, 13.08.2015 року за № 319/2015 заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.8).

Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,31 га, розташовану в адміністративних межах ОСОБА_2 сільської ради позивач не може, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 004651 від 13.03.2003року, виданий на імя ОСОБА_3 було втрачено.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4, однак не може отримати спадщину в звязку з втратою правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 004651 від 13.03.2003року, суд вважає за можливе захистити її право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно ОСОБА_4, а саме: земельну ділянку площею 2,31 га, яка розташована в адміністративних межах ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,31 га, розташовану в адміністративних межах ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 004651 від 12.03.2003 року, спадщину після смерті якої прийняв, але не отримав свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4, який помер 23 лютого 2015 року.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М. Кравченко