Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2527/15-ц
Провадження № 2-з/553/6/2015
У Х В А Л А

Іменем України

06.07.2015м. Полтава

Ленінський районний суду м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Босяк К.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», ОСОБА_2 про стягнення боргу та збитків, завданих невиконанням умов договору ,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», ОСОБА_2 про стягнення боргу та збитків, завданих невиконанням умов договору на загальну суму 1 667 393 грн..

Поряд з цим, 25 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», , Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шолуденка, б. 6-Г, офіс 188, які знаходяться на р/р 8900 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, та на інших рахунках, в сумі 1 667 393 грн. 00 коп. та накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26 червня 2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліагро», ОСОБА_2 про стягнення боргу та збитків, завданих невиконанням умов договору задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», , Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 6-г, офіс 188, які знаходяться на р/р 8900 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, та на інших рахунках, в сумі 1 667 393 грн. 00 коп..

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить Товарисву з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», в межах суми ціни позову, а саме 1 667 393,00 грн..

Поряд з цим, 06 липня 2015 року позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про зімну позовних вимог з метою визнання договору поставки комбайна таким, що відбувся та визнання за позивачем права власності на нього.

При цьому, позивачем було подано на адресу суду заяву про забезпечення позову про передачу речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам шляхом передання арештованого майна боржника, що є предметом спору, на відповідальне зберігання позивачу, зобовязавши державну виконавчу службу укласти з позивачем договір відповідального зберігання. В обґрунтування даної заяви заявником вказано, що 02 липня 2015 року державним виконавцем ВДВС Вишгородського районного управління юстиції на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 26.06.2015 року накладено арешт на майно боржника ТОВ «ЛІАГРО», в тому числі і на майно, що є предметом договору поставки та враховуючи, що відповідач може вчинити дії (відчуження належного йому майна, грошових коштів), які утруднюють або унеможливлюють реальне виконання судового рішення, тому звернувся до суду з вказаною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у

справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення за наступних обставин.

У своїй заяві заявником ОСОБА_1 ставиться питання про передання арештованого майна боржника, що є безпосереднім предметом спору на відповідальне зберігання позивачу та зобовязавши державну виконавчу службу укласти з позивачем ОСОБА_1 договір відповідального зберігання, з метою в подальшому виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом передачі речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Все вищезазначене надає суду підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи та приймаючи до уваги той факт, що предметом спору є зерно-збиральний комбайн, кошти за який були перераховані позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ «ЛІАГРО», тому зважаючи на вказані обставини заява ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а заявлені вимоги заявника по даній заяві є спірними з позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», ОСОБА_2 про стягнення боргу та збитків, завданих невиконанням умов договору - задовольнити.

Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_1 арештоване майно боржника ТОВ «ЛІАГРО».

Зобовязати ВДВС Вишгородського районного управління юстиції укласти з ОСОБА_1 договір відповідального зберігання.

Копію ухвали для виконання до Вишгородського районного управління юстиції .

Копію ухвали суду після її виконання направити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІАГРО», ОСОБА_2.

Ухвала підялгає до негайного виконання.

Строк предявлення до витконання протягом 1 року з моменту винесення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3