Справа №490/2728/15-ц 12.11.2015 12.11.2015 12.11.2015
Провадження №22-ц/784/2602/15
Справа № 490/2728/15-ц
Провадження № 22ц/784/2602/15 Головуючий у першій інстанції: Мамаєва О.В.
Категорія 34 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

12 листопада 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Гавор В.Б.,

за участі: позивачки ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - Миколаївська спеціалізована I-III ступенів школа №22 з поглибленим вивченням англійської мови з 1 класу Миколаївської міської ради Миколаївської області (далі - СЗОШ № 22 м. Миколаєва), ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позивачка зазначала, що 13 січня 2015 року учень СЗОШ № 22 м. Миколаєва ОСОБА_7 пошкодив планшет «Асус», який належить її дочці ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матір малолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_4, відмовилась відшкодовувати вартість ремонту планшета в розмірі 2700 грн.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідачки зазначену шкоду.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування суддею норм матеріального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 13 січня 2015 року учень 5-Б класу СЗОШ № 22 м. Миколаєва ОСОБА_7, під час проведення навчальних заходів в класній кімнаті, пошкодив з необережності планшет «Асус», який належить учениці того ж класу - ОСОБА_8

Матір останньої - ОСОБА_3, поставила питання про стягнення вартості ремонту пошкодженого планшета з матері малолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_4

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 не заперечувала, що планшет було пошкоджено ОСОБА_7 з необережності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, ці заклади зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.

Якщо малолітня особа завдала шкоди як з вини батьків, так і з вини закладів або особи, що зобов'язані здійснювати нагляд за нею, батьки, такі заклади зобов'язані відшкодувати шкоду у частці, яка визначена за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз'яснив, що за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг п'ятнадцяти років несуть відповідальність перед потерпілим його батьки, а у відповідних випадках - учбові заклади.

При цьому слід мати на увазі, що батьки несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав; учбові заклади несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо вона виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім в час знаходження його під їх наглядом.

Згідно з ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані, в тому числі, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_7, за період навчання дитина проявила себе як толерантна особистість, що зумовлено тим психологічним кліматом, що панує у родині. За характером ОСОБА_7 ввічливий, врівноважений, спокійний. У спілкуванні з однокласниками не конфліктний. Має високий рівень досягнень з усіх навчальних предметів, неодноразовий переможець шкільних олімпіад. Батьки приділяють велику увагу вихованню дитини (а.с. 25).

Зазначене підтверджується похвальним листом школи (а.с. 29) та численними грамотами та сертифікатами за участь в різних конкурсах (а.с. 32-47).

Позитивні характеристики на ОСОБА_7 надано також Миколаївським міським Палацом творчості учнів та Миколаївським обласним центром науково-технічної творчості учнівської молоді, де він відвідує гуртки (а.с. 26-27).

За такого, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 приділяє належну увагу вихованню та нагляду за сином - ОСОБА_7

Отже, основний висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на відповідачку обов'язку відшкодувати шкоду, яку заподіяно її сином з необережності під час перебування у навчальному закладі, є правильним.

Доводи апеляційної скарги про неналежне виховання ОСОБА_4 свого сина, є необґрунтованими, оскільки належних доказів такого апелянт суду не надав.

Інших доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статями 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: