Провадження №6/521/505/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали подання державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України надійшли матеріали подання державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Матеріали свідчать, що на примусовому виконанні Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом міста Одеси від 19 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Проте у звязку із невиконання судового рішення від державного виконавця на адресу суду надійшло подання, в якому заявник просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 11 ч.1,3 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про розяснення змісту документа; звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Як встановлює ст. 377-1 ч.ч.1,2 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно подання державного виконавця та представлених суду для вивчення матеріалів, в боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість в загальному розмірі 12977,91 гривень, рішення суду не виконуються.

Дійсно, згідно ст. 6 ч.1 п.п.2,5, ч.2, ч.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо зокрема, діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань. При цьому, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Однак при зверненні до суду з відповідним поданням, державним виконавцем не представлено доказів, що б обґрунтовували такі вимоги та підтверджували всебічне здійснення службою заходів, спрямованих на виконання судового рішення. В матеріалах подання відсутні відомості, що свідчили б про належне повідомлення особи про здійснення виконавчих дій, ухилення боржника від сплати боргу, намагання уникнути від виконання грошового зобовязання тощо.

Відтак суд вбачає, що відповідні вимоги державного виконавця є передчасними та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: