У х в а л а

іменем україни

25 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Журавель В.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про отримання грошового переказу, відшкодування збитків та моральної шкоди,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», поданою представником Дем'яновим Ігорем Юрійовичем, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

8 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») про отримання грошового переказу, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Посилався на те, що йому від страхової компанії «АХА» грошовим переказом перераховано страхове відшкодування в сумі 1 155 грн. Оскільки він фізично не міг отримати переказ, то відповідно до ч. 4 ст. 245 ЦК України він оформив довіреність на свою дружину ОСОБА_6 26 лютого 2014 року ОСОБА_6 звернулась до Вишгородського відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» для отримання зазначеного грошового переказу, однак їй було відмовлено. Позивач неодноразово звертався до позивача із заявами з приводу отримання його дружиною коштів, однак лише 6 березня 2014 року на його електронну адресу надійшов лист, в якому зазначено, що грошовий переказ зарахований на його поточний рахунок, який відкритий на його ім'я, та розпорядження поточними рахунками на підставі довіреності, оформленої в порядку, визначеному ч. 4 ст. 245 ЦК України, не можливо. Вважає такі дії банку неправомірними, тому просив виплатити йому грошовий переказ в розмірі 1 155 грн, компенсувати збитки за користування коштами та моральну шкоду на свою користь та на користь ОСОБА_6

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» видати на підставі довіреності від 25 лютого

2014 року № 5-1329-0607, посвідченої ТОВ «Фірма «Норд», на ім'я

ОСОБА_6 грошові кошти, перераховані ОСОБА_3 від АТ СК «АХА Страхування» в розмірі 1 155 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 8 жовтня 2014 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Дем'янов І.Ю. просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вказаним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оформлена позивачем 25 лютого 2014 року довіреність відповідає вимогам

ч. 4 ст. 245 ЦК України.

Судами встановлено, що 25 лютого 2014 року позивач оформив довіреність, відповідно до якої уповноважив свою дружину ОСОБА_6 отримати за системою платежів «Аваль-Експрес» в філії банку «Аваль» в

м. Вишгороді страхове відшкодування від страхової компанії «АХА» за договором страхування (поліс) від 16 березня 2013 року № АС0762990 (справа № 1.102.13.08984) на суму 1 155 грн. Довіреність посвідчена за місцем роботи довірителя в ТОВ «Фірма «Норд».

ОСОБА_3 26 лютого та 3 березня 2014 року письмово звертався до відповідача на його електронну адресу з вимогами видати грошові кошти за довіреністю ОСОБА_6

Листом від 6 березня 2014 року відповідач повідомив позивача про те, що одержати переказ можливо на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, або довіреності, прирівняної до нотаріально посвідченої, за умови її оформлення відповідно до вимог Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 419, оскільки кошти зараховані на поточний рахунок та знаходяться у власності володільця рахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 ЦК України довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не перевірив, чи є такий грошовий переказ через платіжну систему «Аваль-Експрес» саме платежем в розумінні ч. 4 ст. 245 ЦК України.

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги та не перевірив, чи відповідає вимогам закону надана позивачем довіреність для отримання коштів у банку, не звернув уваги на те, що в наданій довіреності містяться скорочення, зокрема в назві банківської установи, в якій необхідно отримати переказ, та в назві організації, від якої необхідно отримати грошовий переказ, що унеможливлює ідентифікувати їх як таких.

На дані обставини суд апеляційної інстанції також уваги не звернув.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, не перевірені всі докази у справі, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», подану представником Дем'яновим Ігорем Юрійовичем, задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель