УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про визнання кредитором четвертої черги та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації банку, -

у с т а н о в и л а:

20.10.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про визнання кредитором четвертої черги та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації банку.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за даною заявою в порядку цивільного судочинства слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 12 ГПК справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

Питання організаційних і правових засад створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків регулюються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

За змістом норм ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», процедура ліквідації банку починається з дня відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Поняття банкрутства, порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом, порядок та умови застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредитора визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури (ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. . Законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або місцем проживання боржника - фізичної особи. Суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

На не підвідомчість даного спору місцевому суду вказують і положення статей 17, 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Проаналізувавши норми Законів України Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», «Про банки та банківську діяльність», ГПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства, оскільки виниклий спір підлягає розгляду господарським судом, що здійснює процедуру банкрутства банку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про визнання кредитором четвертої черги та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації банку - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2919 (дві тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 82 коп., що сплачено відповідно до квитанції №ПН241743 від 05.10.2015 року на р/р0005, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва, код банку отримувача 820019, код отримувача 38012871, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу разом з позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -