Номер провадження: 22-ц/785/6444/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договору позики та акту приймання-передачі грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договору позики та акту приймання-передачі грошових коштів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 2 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2014 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1458615,00 грн., еквівалентні 150000,00 доларів США, в межах вартості ? частини нежитлових приміщень цокольного поверху, що знаходяться в м.Одесі по вул. Академіка Вільямса, 59 «в», корпус 1, та ? частини трикімнатної квартири №49, що знаходиться в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 125, корпус 4. В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовлено (т.4 а.с.46-55).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2014 року в частині вимог первісного позову скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_3; в частині відмови в задоволенні зустрічних позовів рішення суду першої інстанції залишено без змін (т.4 а.с.119-121).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 скасовано із залишенням без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2014 року в частині вирішення первісного позову (т.4 а.с.138-140).

12 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з заявою про розяснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2014 року в частині стягнення грошових коштів (т.4 а.с.162-164).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 2 лютого 2015 року в порядку розяснення рішення зазначено про стягнення грошових коштів в сумі 1458615,00 грн., еквівалентних 150000,00 доларів США, з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних частках (т.4 а.с.169-171).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_5 просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 2 лютого 2015 року скасувати, заяву про розяснення рішення передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Неправильність ухвали суду апелянт мотивував порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2014 року, залишеним без змін в частині вимог первісного позову ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 20 травня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1458615,00 грн., еквівалентні 150000,00 доларів США, в межах вартості ? частини нежитлових приміщень цокольного поверху, що знаходяться в м.Одесі по вул. Академіка Вільямса, 59 «в», корпус 1, та ? частини трикімнатної квартири №49, що знаходиться в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 125, корпус 4.

Частиною 1 статті 221 ЦПК України передбачено розяснення рішення суду. Так, відповідно до положень даної норми процесуального права, якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 2 частини 1 статті 220 ЦПК України передбачено ухвалення додаткового рішення. Так, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

За змістом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, в розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Рішення суду першої інстанції не містить висновку про розмір частки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожної окремо у зобовязанні задовольнити вимоги ОСОБА_3, відтак, це питання підлягає вирішенню.

ОСОБА_3 для вирішення питання відповідальності (часткової, солідарної) відповідачів, звернувся до суду першої інстанції в порядку статті 221 ЦПК України з заявою про розяснення рішення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що порушене питання підлягає розгляду не в порядку розяснення рішення відповідно статті 221 ЦПК України, а в порядку ухвалення додаткового рішення відповідно до статті 220 ЦПК України, оскільки в даному випадку має місце те, що суд першої інстанції, вирішивши питання ОСОБА_3 про право вимагати від спадкоємців померлого боржника задоволення своїх вимог в межах вартості одержаного в спадщину майна, не зазначив розміру часток у цьому зобовязанні кожного зі спадкоємців окремо.

Ухвала про розяснення рішення змінює зміст рішення, відтак, суперечить положенням частини 1 статті 221 ЦПК України. Оскаржувана ухвала про розяснення рішення як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею заяви до суду першої інстанції для вирішення з дотриманням норм

процесуального права.

Розгляд заяви про розяснення рішення не є перешкодою для звернення ОСОБА_3 до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення відповідно до пункту 2 частини 1 статті 220 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.221, 303, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 2 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договору позики та акту приймання-передачі грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договору позики та акту приймання-передачі грошових коштів скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення з дотриманням норм процесуального права.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2