Справа № 156/221/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/773/1187/15 Категорія: 59 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ПП "Європацукор" - ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_3 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства (далі ПП) «Європацукор», ОСОБА_5, ОСОБА_3 про витребування цукру та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 29 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 29 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «Європацукор», ОСОБА_3 про витребування цукру та стягнення моральної шкоди відмовлено повністю. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалено витребувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3270,8 кг цукру. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про витребування 3270,8 кг цукру - відмовити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоду (ст.638 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що між відповідачами по справі ПП «Європацукор» з однієї сторони та ОСОБА_5, ОСОБА_3 з другої сторони було укладено договір підряду № 13/02 про виконання робіт на бурякоприймальному пункті підприємства (а. с. 20-21).

Факт укладення між даними сторонами саме договору підряду також підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 грудня 2014 року, що набрало законної сили і відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню при розгляді даної справи не підлягає (а. с. 39-41).

За умовами договору підряду ПП «Європацукор» доручило ОСОБА_7 та ОСОБА_3 здійснювати приймання, зберігання та відвантаження цукрового буряка на бурякоприймальному пункті с. Заріччя Володимир-Волинського району. ОСОБА_5, ОСОБА_3 згідно з п. 1.1. договору підряду взяли на себе зобовязання щодо проведення розрахунків з бурякоздавачами за зданий цукровий буряк цукром та іншими ресурсами. Роботи також включали, ведення належної облікової документації та подання звітності.

Грошова винагорода підрядникам нараховувалась на підставі поданих по закінченню місяця звітно-облікових документів, підтверджуючих залікову вагу прийнятого цукрового буряка на бурякопункті та залікової ваги зданого цукрового буряка з бурякопункта на завод.

Згідно з п. 4.1 договору сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов'язань та завдану шкоду згідно з діючим законодавством та умовами цього договору (а. с. 20-21).

Відтак скріпивши даний договір підписами, сторони погодили, що між ними досягнуто згоди щодо усіх суттєвих умов у правовідносинах, які склались між ними.

Згідно з товарно-транспортними накладними, що видані ОСОБА_1, позивач в жовтні 2013 року здав на бурякопункт с. Заріччя Володимир-Волинського району 67,247 тонн цукрового буряка (а. с. 5-8), за що повинен був отримати згідно накладної №45 від 18.10.2013 року 3970,8 кг цукру або 79 мішків цукру по 50 кг у мішку, а отримав лише 700 кг цукру (14 мішків).

Таким чином, позивач недоотримав 3270,8 кг цукру (а. с. 9 ).

Обставини щодо кількості зданого ОСОБА_1 цукрового буряку та отриманого ним цукру, жодною із сторін не заперечувались та не спростовувались.

Не визнаючи вимог позивача та оскаржуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_5 вказувала, що саме ПП «Європацукор» зобовязане видати ОСОБА_1 цукор взамін зданих останнім цукрових буряків.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори ті інші правочини.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано апелянтом, що між позивачем та ПП «Європацукор» відсутні будь-які договірні зобов'язання (як письмові так і усні) оскільки буряк на цукровий завод здавався безпосередньо заготівельниками, яким і була ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в жовтні 2013 року на бурякопункті с.Заріччя було прийнято від населення у фізичній вазі 1135,510 тонн цукрових буряків, а здано на підприємство 1018,960 тонн. Різниця між прийнятим цукровим буряком від населення та зданим на підприємство становить 116,55 тонн (а. с. 42).

В суді апеляційної інстанції ні відповідач, ні представник відповідачів не змогли пояснити такої різниці у кількості прийнятих та зданих на підприємство буряків.

За матеріалами справи ОСОБА_5 прийняла від населення більшу кількість цукрового буряка, ніж здала на цукровий завод, тому і отримала кількість цукру, якого не вистачило для проведення розрахунку з позивачем ОСОБА_1

Відповідно до розрахунку прийомки цукрових буряків та нарахування цукру (а. с. 44) ПП «Європацукор» забезпечило бурякопункт с. Заріччя Володимир-Волинського району, як це і було передбачено договором підряду, тією кількістю цукру, яка відповідала кількості прийнятого та зданого підприємству цукрового буряку, а саме прийнято 1018,960 тонн буряка, а завезено 57,363 тонн цукру.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов правильного висновку, що оскільки ПП «Європацукор» договірних відносин з ОСОБА_1 не мали, накладні на прийом від нього цукрового буряка та отримання за це цукру виписувалися та підписувалися ОСОБА_5, то відповідач ОСОБА_5 і перебувала в договірних правовідносинах з позивачем, прийнявши від нього цукровий буряк і зобовязавшись видати йому цукор із розрахунку 60 кг цукру за одну тонну цукрових буряків.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

З врахуванням викладеного суд першої інстанції у повній мірі забезпечив права ОСОБА_1 гарантовані йому Конституцією України, з врахуванням норм права які регулюють дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції викладених в рішенні, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду в частині відмовлених вимог сторонами не оскаржується, а відтак і не переглядається судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 відхилити, а рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 29 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: