Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/652/15-ц
Провадження № 2/670/210/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 рокусмт. Віньківці.

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О. О.,

Секретаря Кушнір - Чуприни О.В., розглянувши цивільну справу у відкритому судовому засіданні за позовом

ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46,

до ОСОБА_47 та Товариства з обмеженою відповідальністю « БНВ», третя особа - Віньковецьке РУЮ, реєстраційна служба, про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46.

Свої вимоги представник позивачів мотивує тим, що зазначеним особам після реорганізації КСП « Україна « с. Дашківці Віньковецького району виділялись майнові паї на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майнового сертифікату). Члени КСП утворили спілку співвласників майнових паїв «Дашківчанку» в с. Дашківці Віньковецького району головою якої обрали ОСОБА_2.

Рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв розподілено майно КСП « Україна» згідно структури. Серед іншого у власність членів цього колективного сільськогосподарського підприємства перейшла асфальтна площадка біля гаражів в с. Дашківці вартістю 77 745,60 грн. Ухвалою Віньковецького районного суду співвласникам паїв групи ОСОБА_48 виділено площадку на суму 30 820 грн. Інша частина асфальтної площадки біля гаражів на суму 47 745 грн. не відчужувалась, а залишалась у власності позивачів.

На час звернення до суду позивачам стало відомо, що відповідач ОСОБА_47 намагається передати належну людям площадку третій особі, тому вони звернулись до суду з позовом в якому просять визнати за ними право власності на цю асфальтну площадку в грошовому еквіваленті 47 745 грн. і витребувати її із володіння відповідача.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_45 заявлені вимоги підтримали з підстав означених у позові, просили їх вимоги задовольнити. Повідомили, що взнали про намір відчуження площадки протягом останніх двох місяців, про що повідомляли Віньковецьку районну раду. Про те, що площадку продали ОСОБА_49 вони не знали, вважали, що продали тільки гаражі йому. Вони відстоюють право на людське майно. Представник ОСОБА_1 не заперечувала, що після продажу цієї площадки в 2008 році вона їздила до відповідачки ОСОБА_47 і повідомляла, що площадка належить окрім групи ОСОБА_50 іншим пайовикам, але з позовом до суду не зверталась тому, що працівники підприємства БНВ заготовляли на цій площадці яблука. Вона і пайовики думали, що вони будуть хазяювати, тому мовчали.

Судом в якості співвідповідача у справі притягнуто товариство з обмеженою відповідальністю «БНВ». Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, справа розглядалась в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_47, вона ж представник співвідповідача ТОВ « БНВ» вимоги заявлені не визнала.

Повідомила, що в 2008 році ТОВ «БНВ» купило у пайщиків зазначену асфальтну площадку біля гаражів, разом з гаражами. Надала договір купівлі - продажу нерухомого майна в якому площа купленої асфальтної площадки біля гаражів в АДРЕСА_1, складає 3 120 м.кв. Кошти вона особисто віддавала пайщикам в цьому ж році, що відображено їх підписами про отримання., які представила суду. На той час питань про розмір площадки, про те, що площадка коштує більше семи десяти тисяч гривень не виникало у сторін. До неї після укладання цієї угоди приїжджала голова спілки співвласників ОСОБА_2 і представник позивачів ОСОБА_1 яким вона повідомила, що ТОВ «БНВ» купили всю асфальтну площадку біля гаражів. Зазначила, що позивачі пропустили строки позовної давності звернення до суду за захистом своїх прав, що відповідач товариство «БНВ» діяло добросовісно купуючи комплекс гаражів з площадкою. Звернула увагу суду, що 24 позивачі яких вписала у позовну заяву ОСОБА_1 померли, тому ОСОБА_1 не може їх інтереси представляти. Повідомила, що немає документів які б підтверджували право позивачів на асфальтну площадку, чи на суму 47 745 грн.

Заслухавши позицію сторін, свідків, дослідивши письмові докази слід вважати позов таким не підлягає задоволенню.

Встановлено, що 20 червня 2008 року між частиною пайовиків майнових паїв спілки - співвласників « Дашківчанка» с. Дашківці Віньковецького району в особі їх представника ОСОБА_51 та товариством з обмеженою відповідальністю «БНВ» в особі керівника ОСОБА_52 укладено договір купівлі - продажу. Цей договір посвідчено державним нотаріусом в смт. Віньківці. Окремо від нотаріального укладено з пайовиками аналогічний письмовий договір. За умовами цих договорів пайщики - продавці продали по 1/45 частині кожен, що складає одну цілу частину, а покупець купив в цілому комплекс, гаражі кам'яні - цегляні літ «А-1», площею 1699,1 кв.м, що в АДРЕСА_1, Віньковецького району за 74 822 грн.

Продавці на момент укладання договору стверджували, що на відчужуваний комплекс прав у третіх осіб немає.

Допитана в судовому засіданні бухгалтер спілки співвласників майнових паїв « Дашківчанка» ОСОБА_53 показала, що група пайщиків на чолі з ОСОБА_48 виділилась і вирішила продати частину свого майна. ОСОБА_52 купив в них гаражі і асфальтну площадку. Ці об'єкти їм передала голова спілки співвласників ОСОБА_2 ОСОБА_2 особисто в її присутності з іншими особами обміряла асфальтну площадку на той час і наміряли 3120 м. кв. і актом передачі передала її групі пайщиків ОСОБА_48, що скріплено актом передачі. Акт передачі майна підписала ОСОБА_2 ОСОБА_48 і ОСОБА_58. Площадка асфальтна передавалась метражем. В інвентаризаційному акті №2 де зазначено вартість асфальтної площадки 77 703,15 грн. стоїть не її підпис. Вона такий акт не складала і не підписувала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_55 показав, що акт №2 ( а.с.7) він підписував, а чи підписувала його ОСОБА_53, - він не знає. Асфальтні площадки оцінювались в грошовій одиниці по структурі, а також деякі обмірювались і визначалась їх площа.

Допитані в якості свідків ОСОБА_45, ОСОБА_3, ОСОБА_56 повідомили, що вони входять до складу позивачів і вважають, що асфальтна площадка неправомірно перейшла до відповідачів, оскільки в ній є їхня доля майна, а тому частину її слід витребувати з товариства «БНВ» і повернути людям.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч.1 ст. 388 ЦПК України якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати ( добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо : майно було загублене власником, або особою якій він його передав у володіння; було викрадено у власника або особи якій він його передав у володіння; вибуло з володіння власника або особи якій він його передав у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В судовому засіданні позивачі не підтвердили жодним документом про те, що вони являються власниками асфальтної площадки. Вони лише надали

Рішення загальних зборів, яким стверджується. що асфальтна площадка входила в структуру майнового паю КСП «Україна». Рішення зборів чи їх уповноважених, що її передали саме цій групі осіб - позивачів суду не представлено.

Згідно тексту договору купівлі продажу спірної асфальтної площадки від 20 червня 2008 року ТОВ « БНВ» являється добросовісним набувачем, оскільки набуло право в червні 2008 року на всю площадку площею 3120 м. кв., про що чітко обозначено в договорі ( на комплекс гаражів). До цього договору додано відповідачем Акт передачі майнових паїв від 24 червня 2008 року. В ньому прямо визначено, що у власність товариства « БНВ» переходить асфальтне покриття площадки перед гаражами 3120 м.кв.. Цей акт скріплено підписом посадової особи і печаткою сільської ради с. Дашківці. Його позивачі не оспорили.

За таких обставин відповідачі довели, що підприємство «БНВ» в 2008 році відкрито, прозоро, добросовісно купило майновий комплекс гаражів разом з всією асфальтною площадкою.

Про те, що асфальтна площадка відчужувалась в 2008 році знала голова спілки співвласників ОСОБА_2, що не спростовано останньою і підтверджено свідком ОСОБА_53

Тобто ОСОБА_2 і ОСОБА_1 протягом більше семи років знали, що товариство « БНВ» є власником всієї асфальтної площадки біля гаражів і добросовісно, відкрито користується цим майном. Свої права на це нерухоме майно розташоване по АДРЕСА_1 підприємство зареєструвало в реєстрі речових прав, тому на момент розгляду справи відсутні підстави оговорені ст. 388 ЦК України для витребування в нього асфальтної площадки, навіть виходячи з того, що її вартість складає 30 820 грн.

Окрім того, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_47 неодноразово наголошувала на тому, що позивачі та їх представники ОСОБА_57 і ОСОБА_2 пропустили строк позовної давності звернення до суду.

Саме в 2008 році вони приїжджали до неї з питання продажу асфальтної площадки, і говорили, що за неї підприємство не розрахувалось зі всіма пайовиками, тобто позивачі пропустили строк звернення до суду за захистом свого права.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З часу укладання договору купівлі - продажу ( червня 2008) року сплинув трирічний строк оговорений статтею 257 ЦК України встановлений законом для звернення до суду позивачів. Поновити цей строк представники позивачів не просили, бажання продовжувати хазяйнувати біля гаражів не являється причиною відповідно до якої можна поновити строк звернення до суду позивачам, тому в задоволені їх позову слід відмовити, оскільки відповідач настоює на пропуску цього строку, про що неодноразово заявляла в судовому засіданні.

Керуючись ст. 257, 267, 328, 387, 388 ЦК України, ст..ст. 8, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46 в задоволені позову до ОСОБА_47 та товариству з обмеженою відповідальністю « БНВ», про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння, у зв'язку із спливом строку позовної давності звернення до суду за захистом порушених прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів після отримання копії цього рішення через Віньковецький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Потапов О.О.