У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_3, про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_3, про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 18 грудня 2013 року вона уклала з приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER д/н НОМЕР_1, який належить позивачці на праві власності та яка є вигодо набувачем за даним договором. 21 вересня 2014 року з вини третьої особи - ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень. 07.10.2014 року вона подала заяву про виплату страхового відшкодування. 16.10.2014 року відповідачем їй було перераховано суму відшкодування в розмірі 19 568 грн 33 коп. Вважає, що розрахунок та розмір страхового відшкодування є неправомірним та заниженим, оскільки відповідач вважає, що автотранспортний засіб був практично знищеним, тому страхова виплата у розмірі 19 568 грн 33 коп була здійснена відповідно до п. 19.10 договору та згідно п. 27.8 договору. Позивач вважає, що пошкоджений автотранспортний засіб не можна вважати фактично знищеним, оскільки її витрати на ремонтні роботи склали 119 147 грн 80 коп. (66% страхової суми) та після ремонтних робіт автомобіль повністю відремонтований та відповідає всім технічним вимогам, що свідчить про неможливість визнання транспортного засобу таким, що знищений.

З урахуванням зазначених обставин позивачка просила стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 98 679 грн 47 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на фактичні обставини справи та оцінку доказів по справі, просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, в повному обсязі з'ясував всі обставини по справі, перевірив обґрунтування позовних вимог та заперечення проти позову, дав їм належну оцінку, вірно визначилися з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, вірно застосував норму матеріального права і обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позовних вимог.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилалась на те, що страховик відшкодував їй вартість ремонту лише на суму 19 568 грн 33 коп. та відмовив у виплаті решти страхового відшкодування у розмірі 98 679 грн. 47 коп., посилаючись на те, що фактичні витрати на ремонтні роботи склали 119 147 грн 80 коп. (66% страхової суми) та після ремонту автомобіль повністю відремонтований та відповідає всім технічним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" <nau://ukr/1961-15|st30> транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Судом установлено, що позивач не погодилась із тим, що автомобіль є фізично знищеним та зазначає, що вона його повністю відремонтувала і їй необхідно виплатити ще різницю відновлювального ремонту та сумою, яка їй була сплачена відповідачем. При цьому не зазначає, які пошкодження отримав автомобіль і що було відремонтовано.

Саме ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" <nau://ukr/1961-15|st30> дає поняття економічно необґрунтованого ремонту: ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 <nau://ukr03> (далі Методика) визначено, що калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу (далі КТЗ). Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Позивачка, визначаючи матеріальні збитки, виходила із фактичних витрат на ремонтні роботи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачкою не доведено обґрунтувань неправомірності дій відповідача при проведенні розрахунку страхового відшкодування.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на вимогах позивача та доказах по справі.

Встановивши обставини справи, перевіривши обґрунтування позовних вимог, суди попередніх інстанцій вірно застосували норму матеріального права до правовідносин, які виникли між сторонами.

Касаційна скарга ОСОБА_2 зводиться до оцінки доказів по справі. У касаційній скарзі не зазначається скаржницею яка норма права неправильно була застосована до правовідносин, які виникли між сторонами.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 328, 335 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа - ОСОБА_3, про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович