АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Бережняк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року в справі за скаргою Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на постанову про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року КС «Центр фінансових послуг» звернулася із скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження винесеної начальником відділу ДВС Семенівського районного управління юстиції від 31.01.2015.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2015 у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі КС «Центр фінансових послуг» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення скарги. Апелянт посилається на незаконність ухвали та на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що суд першої інстанції не врахував, що після смерті боржника до правонаступників переходять усі його права та обов'язки. У зв'язку з наведеними обставинами суду необхідно було перевіряти чи не проживали з боржником, на час його смерті, інші особи які могли прийняти спадщину на підставі вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України. Також зазначає, що на його думку державним виконавцем не було здійснено всіх необхідних заходів згідно з Закону України «Про виконавче провадження».

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, в зв'язку з наведеними обставинами на підставі вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України судом була винесена ухвала про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Справа № 6-1002/11
№ апеляційного провадження:22-ц/796/13330/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Матійчук Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана ухвала начальника відділу ДВС Семенівського районного управління юстиції є законною.

З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2011 Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі №6-1002/11, щодо стягнення на користь КС «Центр фінансових послуг» з ОСОБА_3 суми заборгованості у розмірі 14 556,56 грн. (а. с. 37). 31.01.2015 постановою начальника відділу ДВС Семенівського районного управління юстиції Чекальським С.Б. виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа було закінчено. Зі змісту постанови вбачається, що підставою для закінчення виконавчого провадження стала смерть боржника (а. с. 36). Враховуючи вищевикладене, заявник звернувся до суду з відповідною скаргою.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6 роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що державний виконавець зобов'язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» смерть боржника є підставою для обов'язкового зупинення виконавчого провадження, при цьому зупинення - на строк до визначення правонаступників боржника.

Матеріали справи свідчать, що боржник у ВП №28979173 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №84 здійснений відділом ДРАЦС РС Семенівського районного управління юстиції у Полтавській області. Для встановлення наявності правонаступників останнього державним виконавцемвідділу ДВС Семенівського районного управління юстиції було лише отримано відповідь на запит до ДНК Семенівського РУЮ від 26.01.2015 №34/01-16 про те, що спадкова справа на майно померлої не заводилась.

Даних про те, чи з'ясовував державний виконавець питання щодо прийняття спадщини в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1, 2 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Таким чином, участь заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, чиї рішення, дії або бездіяльність оскаржуються, у судовому засіданні є обов'язковою, а його відсутність може бути обумовлена лише наявністю в матеріалах справи усіх необхідних доказів для прийняття рішення по суті.

Матеріали справи свідчать, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за відсутності державного виконавця, в зв'язку з чим суд першої інстанції був позбавлений можливості з'ясувати обставини на які вказує апелянт.

Враховуючі вищезгадані обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо необґрунтованості вищезгаданої скарги.

Таким чином, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О.Прокопчук