У х в а л а

іменем україни

30 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Висоцької В.С., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум-Плюс» до Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, управління Держкомзему у Чортківському районі Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Білівська сільська рада Чортківського району Тернопільської області, Міністерство екології та природних ресурсів України, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовська Тетяна Леонідівна, Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, про визнання недійсними розпоряджень та державних актів на право власності на землю, вилучення записів з державного земельного кадастру,

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум-Плюс» на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Аурум-Плюс» (далі - ТОВ «Аурум-Плюс») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило визнати недійсними та скасувати розпорядження Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області (далі - Чортківська райдержадміністрація) від 10 березня 2010 року № № 157, 158, 159 та від 22 березня 2010 року № № 188, 189, 190; визнати недійсними та анулювати державні акти на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та зобов'язати управління Держкомзему у Чортківському районі вилучити з Державного земельного кадастру відповідні записи.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що з 2007 року по 2010 рік ТОВ «Аурум-Плюс» виготовляло документи на користування надрами з метою видобування пісків родовища «Малинова гора» і 02 грудня 2010 року, отримавши спеціальний дозвіл на користування надрами за реєстраційним номером 5235 із строком дії двадцять років, уклало з Міністерством охорони навколишнього природного середовища України угоду № 5235 про умови користування надрами з метою видобування. Проте на підставі розпоряджень Чортківської райдержадміністрації відповідачем в особі управління Держкомзему у Чортківському районі видані державні акти на право власності на земельну ділянку від 26 березня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 площею 2 га земельної ділянки кожному, в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства на території Білівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Позивач зазначив, що надані земельні ділянки у власність відповідачам є місцем розташування родовища будівельного піску в урочищі «Малинова гора» на території Білівської сільської ради, де здійснюються планові роботи ТОВ «Аурум Плюс», починаючи з 2007 року по теперішній час, зокрема, на стадії отримання гірничого відводу та складання проекту рекультивації родовища пісків.

За викладених обставин позивач вважав, що його право як надрокористувача порушено, а тому підлягає поновленню шляхом визнання недійсними та скасування оспорюваних розпоряджень, які були підставою видачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 державних актів на право власності на землю як похідного документа, який не містить ознак акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, що породжує певні права та обов'язки, оскільки вказані акти є виключно посвідчувальними документами в розумінні ст. 126 ЗК України (2002 року) та визнаються в силу таких обставин (незаконних розпоряджень) недійсними і підлягають анулюванню з боку відповідача, є нечинними та не породжують правових наслідків.

Посилаючись на зазначене вище, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 січня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Аурум-Плюс» відхилено, рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Аурум-Плюс», мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, пояснення Міністерства екології та природних ресурсів України, яке підтримує касаційну скаргу, та заперечення ОСОБА_5 на касаційну скаргу, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що спірна земельна ділянка не належить до земель промисловості, а є землею сільськогосподарського призначення, врахувавши висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2013 року, дійшли висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування рішень та визнання оспорюваних правочинів недійсними.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з розпорядженнями Чортківської райдержадміністрації від 10 березня 2010 року № № 157, 158, 159 «Про надання дозволу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Білівської сільської ради» та від 22 березня 2010 року № № 188, 189, 190 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Білівської сільської ради» відповідачам видано державні акти на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 від 26 березня 2010 року.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ТОВ «Аурум-Плюс» вважало порушеним його право як надрокористувача, посилаючись на рішення Білівської сільської ради від 16 серпня 2007 року № 135 про надання товариству дозволу на збір матеріалів попереднього погодження вибору земельної ділянки для розміщення кар'єру для проведення геолорозвідувальних робіт (а. с. 158, т. 2), надання дозволу на геологічне вивчення родовищ пісків на території Білівської сільської ради (а. с. 160, т. 2), спеціальний дозвіл на користування надрами для геологічного вивчення від 31 жовтня 2008 року (а. с. 161, т. 2), спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування від 02 грудня 2010 року № 5235 та угоду № 5235, видану Міністерством охорони навколишнього природного середовища України (а. с. 21-26, т. 1).

Відповідно до ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

За приписами ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації розпоряджаються землями поза межами населених пунктів для всіх потреб.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23 липня 2012 року № 1930 зазначені землі знаходяться поза межами населеного пункту, а з оспорюваних рішень Чортківської райдержадміністрації вбачається, що вони визначені землями сільгоспризначення, а тому в межах компетенції передані райдержадміністрацією відповідачам: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а. с. 26, т. 2).

Докази про віднесення компетентним органом спірного урочища до земель промисловості в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим факт переведення цільового призначення спірної земельної ділянки з земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, матеріалами справи не доведено.

При цьому з висновку експерта ОСОБА_8, проектів землеустрою, пояснень свідка ОСОБА_9 та інших доказів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що спірна земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення, а не до земель промисловості.

У ст. 19 Кодексу України про надра зазначено, що право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, а в матеріалах справи такого акту немає.

Право на користування надрами (надрокористувача) підтверджується актом про надання гірничого відводу визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 59 «Про порядок надання гірничих відводів». Позивач не звертався до уповноважених органів за наданням гірничого відводу та у своєму уточненому позові такої вимоги не ставив. Тобто, позивач не проявив волевиявлення щодо отримання гірничого відводу.

Такий спосіб захисту порушеного права, як визнання особи надрокористувачем, законодавством не передбачений, оскільки право надрокористувача визначається законодавчо та з дотриманням чітко визначеної процедури і до компетенції суду не входить.

А відтак, наявність у позивача спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування від 02 грудня 2010 року № 5235 та інші погодження, не є підставою для визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3, виданих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З огляду на викладене колегія суддів касаційного суду вважає, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсними та скасування оскаржуваних розпоряджень та державних актів відповідно до вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум Плюс» відхилити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.С. Висоцька

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана