_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4423/15-ц
Провадження № 2/520/2915/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,

Встановив,

В квітні місця 2015 року до провадження судді Калашнікової О.І. відповідно до вимог ст..11-1 ЦПК України надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини (в провадженні іншого суду після роз»єднання позовів залишився позов ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним). Позивач до розгляду справи по суті уточнив свої вимоги і в судовому засіданні позивач просив встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 за адресою квартира АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_4, померлої 26 квітня 2009 року і визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 23.11.2009 року на ім.»я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_2 вимоги сина підтримав.

ОСОБА_3 позов брата не визнала.

Суд вислухав сторони, свідка, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

26 квітня 2009 року померла ОСОБА_4 актовий запис про смерть №2132 вчинений Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського МУЮ 27.04.2009 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що належала спадкодавці на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2000 року. До нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини надала дочка померлої ОСОБА_3 і в заяві зазначила, що інші спадкоємці до майна ОСОБА_4 відсутні. 23 листопада 2009 року державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори оформила і видала ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він є сином ОСОБА_4 і має рівне право з сестрою ОСОБА_3 на спадщину після смерті матері, але до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався з тих підстав, що сестра просила почекати до закінчення будівництва проінвестованої нею однокімнатної квартири, яку сестра віддасть йому у власність , а трикімнатну квартиру, що залишилась їм у спадок після смерті матері отримає собі. Оскільки сестра вже мала свою сім»ю, він позивач- погодився з такою пропозицією. Крім того на вимогу сестри він звільнив спірну квартиру і протягом довгого часу наймає житло. У 2013 році ОСОБА_3 повідомила, що спадщину після смерті матері вона вже оформила на своє ім.»я, що він позивач- не має права на спадкове майно.

ОСОБА_1 доводить, що його право на спадщину після смерті матері порушене сестрою. На думку позивача відновити право на спадщину можливо шляхом встановлення факту його спільного проживання з матір»ю в спірній квартирі на момент відкриття спадщини і шляхом визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим ОСОБА_3 23.11.2009 року.

На обґрунтування своїх доводів позивач посилається на копію спадкової справи до майна померлої 26.04.2009 року ОСОБА_5, довідку ЖБК «Приморський-18» з копією домової книги, що в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_6 проживав без реєстрації, інформацію, надану загальноосвітньою школою №65, що ОСОБА_1 навчався в школі з 2002 року по 2006 рік і проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, інформацію, надану КУ «Дитяча міська поліклініка №6», що дитина ОСОБА_6 обслуговувалась дільничним педіатром за адресою АДРЕСА_3 до 2003 року.

Третя особа ОСОБА_7 батько позивача і відповідачки по даній справі, пояснив наступне: у 2000 році вони з дружиною ОСОБА_8 придбали за спільні кошти трикімнатну квартиру АДРЕСА_4, після розірвання шлюбу у 2003 році він не ставив питання про розподіл квартири, тому що з ОСОБА_4 вони дійшли згоди квартира залишається у рівних частках дітям: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 Вони всі троє ОСОБА_4, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 постійно проживали в зазначеній квартирі. Після смерті ОСОБА_4 дочка запропонувала синові придбати для нього однокімнатну квартиру в рахунок вартості частки сина в спадковій квартирі, а собі залишити квартиру АДРЕСА_5. Ця пропозиція надійшла синові в його в ОСОБА_2 присутності. Він, як батько, вважав, що розподіл спадкової квартири у такий спосіб відповідав інтересам обох дітей і підтримав пропозицію дочки. Дочка до 2013 року запевняла, що однокімнатну квартиру вона про інвестувала, що будівництво затягується. У 2013 році ОСОБА_3 повідомила їм з сином, що спадщину після смерті матері вона оформила на своє ім.»я ще в 2009 році, що ОСОБА_1 права на квартиру АДРЕСА_6 не має. Він ОСОБА_2, на захист інтересів сина, теж звернувся до суду з вимогами про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним (справа на розгляді судді Огренич І.В.).

Відповідачка ОСОБА_3, не визнаючи позов брата, підтвердила, що з 2000 року ОСОБА_1, вона ОСОБА_3 і їхня мати ОСОБА_4 постійно спільно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2. Через кілька місяців після смерті матері вона ОСОБА_3- запропонувала братові звільнити квартиру, бо вона відповідачка вже мала свою родину, а брат, проживаючи в квартирі, ніколи не переймався оплатою комунальних послуг по квартирі, не бажав прибирати за собою, підтримувати порядок в квартирі, приводив до квартири своїх друзів, які поводились не чемно, що брат є людиною безвідповідальною і недисциплінованою, про що свідчить відсутність у нього громадянського паспорту на момент смерті матері. Відповідачка не визнає права брата на спадщину, що відкрилась після смерті матері, стверджуючи, що квартиру, яка залишилась після смерті матері спадкує вона як дочка померлої, а брата житлом повинен забезпечити батько. ОСОБА_3 також стверджує, що перешкод братові в оформленні спадщини не чинила, не обіцяла братові окремої квартири, що брат самостійно прийняв рішення залишити квартиру після смерті матері.

При викладених обставинах суд вважає позов ОСОБА_6 обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з таких підстав:

Відповідно до положень ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У даному випадку має місце спадкування за законом. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги до майна ОСОБА_4 Ст.1278 ЦКУ визначає, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Відповідно до положень ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від спадщини. Доказами постійного проживання можуть бути рішення суду про встановлення факту постійного проживання або факту своєчасного прийняття спадщини; довідка житлово експлуатаційних органів товариства співвласників житла, органів місцевого самоврядування, інших організацій про спільне проживання; інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зi спадкодавцем. Якщо постійне проживання особи зi спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку iз чим нотapiyc відмовив oco6i в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду iз заявою про встановлення факту постійного проживання зi спадкодавцем на час відкриття спадщини (п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Суд встановив і відповідачка визнала в судовому засіданні, що ОСОБА_1 постійно проживав з матірю ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 станом на 26 квітня 2009 року день смерті ОСОБА_4 Заяву про відмову від спадщини ОСОБА_1 не надавав, тому ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері відповідно до положень ст.1268 ЦК України. Оскільки частина ОСОБА_1 у спадщині, що відкрилась після смерті матері, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2009 року належить на праві власності ОСОБА_3, відновити право ОСОБА_1 на спадщину можливо шляхом визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в частині 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.213,214,215, 256,259 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 адресою АДРЕСА_7 на момент відкриття спадщини, а саме на день смерті ОСОБА_4 -26.04.2009 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 23.11.2009 року на ім.»я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 в частині 1/2 частки квартири АДРЕСА_8.

Рішення може бути оскаржене в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.