Справа № 685/975/15-ц
Провадження № 2/685/264/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Дондель Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі їх законного представника ОСОБА_4, третьої особи Карабіївська сільська рада Теофіпольського району Хмельницької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу визнати за ним право власності на житловий будинок по вул. Жовтнева, 1 в с. Карабіївка Теофіпольського р-ну з господарськими будівлями та спорудами, успадкований за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 01 вересня 2004 року. Необхідність визнання права власності на спадковий будинок через суд викликана неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючих документів на будинок.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання своїх позовних вимог.

Відповідачем та третьою особою подано до суду заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності їх представника.

Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач прийняв у спадщину за заповітом майно після смерті батька ОСОБА_2, який помер 01 вересня 2004 р. в с. Карабіївка Теофіпольського району.

Зазначені обставини підтверджуються:

- свідоцтвом про народження серії І-АВ № 436829, виданим 22 травня 1972 року Карабіївською сільською Радою Теофіпольського району, відповідно до якого батьком ОСОБА_1, який народився 30 квітня 1972 року в с. Карабіївка, є ОСОБА_2;

- заповітом ОСОБА_2, посвідченим 29 квітня 2004 року секретарем виконкому Карабіївської сільської ради ОСОБА_5 за № 8, яким спадкодавець свій земельний пай заповів своєму внукові ОСОБА_2, а все своє інше майно сину ОСОБА_1;

- витягом № 41316026 зі Спадкового реєстру про чинність заповіту ОСОБА_2, виданою 26 серпня 2015 р. Теофіпольською державною нотаріальною конторою;

- свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 246074, виданим 02 вересня 2004 р. Карабіївською сільською радою, відповідно до якого ОСОБА_2 помер 01 вересня 2004 року в с. Карабіївка Теофіпольського району у 67-річному віці;

- довідкою Карабіївської сільської ради від 08 квітня 2015 р. № 56, відповідно до якої станом на день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживали та вели спільне господарство дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_1, невістка та внуки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- довідкою Теофіпольської державної нотаріальної контори від 04 квітня 2015 р. № 430/02-14 про те, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а з заявою про відмову від спадщини звернулася ОСОБА_6;

- витягом № 41315805 з Спадкового реєстру про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_2, зареєстрованої 11 січня 2005 р. за № 3832509 (у нотаріуса № 1/2005) Теофіпольською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Статтями 1216 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а також належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.

Статтею 1273 ЦК України передбачено право спадкоємця за заповітом або за законом відмовити від прийняття спадщини протягом строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р. «Про право громадян на придбання і будівництво індивідуальних житлових будинків», побудовані або придбані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований в Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25 грудня 1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 2 червня 1968 року, зі змінами від 13 грудня 1979 р., кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Таким чином, запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого Теофіпольським районним бюро технічної інвентаризації, спірний житловий будинок по вул. Жовтнева, 1 в с. Карабіївка Теофіпольського району був побудований в 1971 році.

Покійний ОСОБА_2 був главою сімї господарства № 1 по вул. Жовтнева, 1 в селі Карабіївка Теофіпольського району, що підтверджується витягом з погосподарської книги Карабіївської сільської ради від 21 квітня 2015 р. № 43.

Згідно довідки Карабіївської сільської ради від 03 квітня 2015 р. № 45 спірний житловий будинок не є обєктом комунальної власності територіальної громади сільської ради.

Як вбачається з довідки Теофіпольської державної нотаріальної контори від 07 квітня 2015 р. № 431/02-14, єдиною підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на будинок після смерті батька є відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що батько позивача за життя набув право власності на спірний житловий будинок відповідно до закону, який діяв на час його набуття, проте не зареєстрував це право відповідно до закону, який почав діяти пізніше, зокрема, на час його смерті.

Після смерті батька позивач, успадкувавши його майно за заповітом, набув порядку спадкування право власності на будинок, який входить до складу спадщини, а також на господарські будівлі та споруди, як приналежність.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223, 1273 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 30 квітня 1972 року в селі Карабіївка Теофіпольського району Хмельницької області, право власності на житловий будинок № 1 по вулиці Жовтнева в селі Карабіївка Теофіпольського району Хмельницької області з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 01 вересня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Самойлович А.П.