АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/6202/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1772/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Янчук Т.О., Варвус Ю.Д.

при секретарі Бондар О.В.

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/1772/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору, договору застави недійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним положень кредитного договору та договору в цілому, договору застави транспортного засобу.

В обґрунтування вимог вказував, що 24.01.2014 року між ним та ТзОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір № 50011611, згідно умов якого він отримав кредит на придбання автомобіля в сумі 327 247,20 грн. на строк 60 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 9,90% річних. Відповідно до нотаріально посвідченого договору застави транспортного засобу № 50011661, заставна вартість транспортного засобу визначена в розмірі 545 412, 00 грн., проте у витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заставна вартість зазначена 38 700 доларів США, тобто відповідачем внесено недостовірні дані в реєстр. Відповідно до п. 1.3 Загальних умов кредитування усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США. Станом на 24.01.2014 року курс для обчислення платежів по кредитному договору становив 8, 4560 грн. за долар США. В подальшому йому почали надходити рахунки на сплату з високими відсотками, при цьому відповідач вказував, що проводить розрахунки відповідно до графіку платежів по курсу банку на день, що є попереднім дню виставленню рахунку. Позивач вказував, що ТОВ «Порше Мобіліті», укладаючи кредитний договір, переклав знецінення гривні відносно

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Заворотна О.Л. Справа №22ц/792/1772/15

Доповідач -Кізюн О.Ю. Категорія № 19,2

інших валют по гривневому кредиту на нього. Визначення графіку погашення кредиту розміру щомісячного платежу еквівалентного в іноземній валюті є несправедливим, оскільки всупереч принципу добросовісності існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін договору, що порушує інтерес позивача, як споживача фінансових послуг.

Також позивач посилався на відсутність у відповідача ліцензії на проведення валютних операцій. Тому з урахуванням уточнених позовних вимог від 27.07.2015 року просив:

визнати недійсним кредитний договір № 50011661 від 24.01.2014 року, в тому числі пункт 1.3.1 Загальних умов кредитування ТОВ «Порше Мобіліті», який є додатком до договору та графік погашення кредиту ТОВ «Порше Мобіліті» № 50011661 від 24.012014 року, який є додатком до договору), з підстав порушення ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України, ст.6,34 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", частин 1,4-5 ст.11 та ч.6 ст.19 Закону України „Про захист прав споживачів";

визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 50011661 від 28.01.2014 року, посвідчений нотаріусом за № 457 та додатковий договір № 1 до цього договору від 29.01.2014 року за №573 (а.с.181)

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору, договору застави недійсними - відмовлено повністю (а. с. 188)

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм процесуального права та матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, суд до спірних правовідносин не застосував норми спеціального права - приписи Закону України „Про захист прав споживачів", зокрема ст.11 та ст.18 цього Закону, згідно яких надання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється, тому не правильним вважає посилання суду на ст.524 ЦК України, правила якої не можуть застосовуватися у правовідносинах споживчого кредиту. У рішенні суду не дано належної правової оцінки тій обставині, що в Державній реєстр обтяжень рухомого майна відповідачем внесено неправдиві дані про вартість заставного автомобіля, який придбаний за ціною 545 412 грн., а заставна вартість визначена в сумі 38 700 доларів США. Графік погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору, не містить розрахунку платежів в національній валюті - гривні України, а повністю розрахований в доларах США. Такі дії відповідача унеможливили перевірити правильність нарахування щомісячних платежів.

В засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» Чернюк А.А. апеляційну скаргу не визнала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів визнає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.213 ЦПК України, згідно яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК україни підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з вимог ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Тобто, положення даної статті надають учасникам цивільного обороту право вільно, виходячи з власних інтересів, вирішувати, вступати їм у договірні відносини чи не вступати, а також вільно вибрати майбутнього контрагента у договірних відносинах.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України)

Як видно з матеріалів справи товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження Держфінпослуг від 02.07.2009 року № 523, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, яке видано Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців основний вид економічної діяльності ТОВ «Порше Мобіліті» - інші види кредитування (а.с.78-80)

Встановлено, що 24.01.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» (Компанія)та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 50011661. Згідно умов договору ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Порше Мобіліті» кредитні кошти на придбання автомобіля марки VW, модель Touareg, кузов НОМЕР_1, об'єм двигуна 2,967 куб. см., рік випуску 2014, в сумі 327 247,20 грн. на строк 60 місяців зі сплатою процентної ставки 9,90,% , яка є змінною відповідно до статті 2.3 Загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору. В основних умовах договору також зазначено еквівалент суми кредиту 327 247,20 грн. в доларах США - 38 700 дол. США, а також обумовлено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування.

Також в договорі зазначено, що Договір між сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні кредиту (а.с.50)

Згідно п. 1.1. Загальних умов кредитування компанія зобов'язалася надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях. В кредитному договорі сторони встановили еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятій для сторін.

Відповідно до п. 1.3. Загальних умов кредитування сторони погодили, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

У пункті 1.3.1 Загальних умов кредитування зазначено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення .кредиту, визначено у гривні на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунку та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору.

Цей кредитний договір, а також Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту засвідчені особистим підписом ОСОБА_1, що свідчить про погодження ОСОБА_1 з усіма умовами Кредитного договору.

Пунктами 9.5, 9.6 Загальних правил кредитування визначено, що підписанням Загальних умов кредитування Позичальник підтверджує, що Компанія належним чином ознайомила його із інформацією, передбаченою статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів», що йому надано вичерпну інформацію про правила та умови надання фінансових послуг.

Отже, наведене свідчить про те, що компанія надала ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, а позичальник засвідчив особистим підписом про те, що він ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією і був попереджений про те, що він несе валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз зазначених нормативних положень вказує на те, що положення чинного законодавства хоч і визнають національну валюту України - гривню, як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження в договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає безпідставними доводи апелянта про те, що умови кредитного договору в частині застосування еквівалентів в іноземній валюті при розрахунках за договором є несправедливими для нього та встановлюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін.

Посилання апелянта на те, що кредитний договір суперечить положенням ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких надання (отримання ) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється, також не є підставними, оскільки згідно умов кредитного договору кредит надавався ОСОБА_1 в українських гривнях в сумі 327 247,20, і в договорі та графіку погашення кредиту обумовлено про те, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях (а.с.50,56)

Встановлено також, що у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 50011661 від 28.01.2014 року, та додатковий договір № 1 до цього договору від 29.01.2014 року (а.с.17-22)

Оскільки договір застави транспортного засобу є похідним від основного договору, тому суд першої інстанції, дійшовши обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору, правильно зазначив у рішенні про відсутність підстав для визнання недійсним договору застави транспортного засобу та додаткового договору до нього.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Кізюн