233 № 233/5323/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., за участі заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_3, померлого 08 квітня 2003 року, відносно її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона в з 1999 року по 2003 рік проживала однією сімєю без державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_3.

За час сумісного проживання однією сімєю у них 04 червня 2002 року народився син ОСОБА_5, якого ОСОБА_3 визнавав своєю дитиною. Під час реєстрації народження дитини у свідоцтво про народження сина з її слів були внесені відомості про батька дитини, дитині надано її дівоче прізвище «Кощій», а не прізвище батька «Літвінов» з тієї причини, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком дитини.

При хрещенні їх сина у церковному свідоцтві про хрещення від 15 вересня 2002 року їх син записаний як ОСОБА_6.

08 квітня 2003 року ОСОБА_3 помер.

На даний час їх син ОСОБА_5 має повних 13 років і має намір отримати прізвище свого батька.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 послалась на копію свідоцтва про народження дитини, копію свідоцтва про хрещення від 15 вересня 2002 року копію свідоцтва про укладення шлюбу, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3, витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, амбулаторну карту дитини, покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з тих же підстав, пояснивши, що з 1999 року по 2003 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносних з ОСОБА_3, з яким проживала у будинку останнього в с. Іванопілля Костянтинівського району та вела спільне господарство. 04 червня 2002 року у них народився син ОСОБА_5. Реєстрація народження дитини була проведена із зазначенням відомостей про батька дитини з її слів, у звязку з тим, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Проте, ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_6 за свого сина та піклувався про нього. Вони мали намір зареєструвати свої стосунки в органа РАГСу та ОСОБА_3 бажав надати своє прізвище сину. Проте, 08 квітня 2003 року ОСОБА_3 раптово загинув внаслідок пожежі, що відбулася у нього в будинку. Встановлення факту батьківства має значення для захисту немайнових прав її сина, який бажає мати прізвище батька та офіційного визначення свого походження.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства підтримала, просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, представника Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України (чинного на час народження дитини) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матірю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самою дитиною після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 народився 04 червня 2002 року в с. Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, матірю дитини є ОСОБА_1, відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (ст. 55 КпШС України) (а.с.6, 8, 24).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 723631 від 08 квітня 2003 року ОСОБА_3 помер 08 квітня 2003 року (а.с.9).

Факт батьківства ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в сукупності досліджених доказів по справі.

Так, свідок ОСОБА_7, мати заявника, у судовому засіданні пояснила, що заявник перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3, з яким проживала разом та вела спільне господарство у будинку ОСОБА_3 в с. Іванопілля Костянтинівського району Донецької області. Під час спільного проживання між заявником та ОСОБА_3 були добрі стосунки, ОСОБА_3 турбувався та забезпечував ОСОБА_1 матеріально. 04 червня 2002 року у них народився син ОСОБА_5, якого ОСОБА_3 визнавав своєю дитиною та якого матеріально утримував. ОСОБА_5 дуже схожий на батька ОСОБА_3 08 квітня 2003 року ОСОБА_3 раптово загинув внаслідок пожежі, що сталася у його будинку.

Свідок ОСОБА_8, рідна сестра померлого ОСОБА_3, у судовому засіданні пояснила, що її брат ОСОБА_3 проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу із заявником у період приблизно з 2000 року по 2003 рік у будинку, що належав братові, в с. Іванопілля Костянтинівського району по вул. Маяковського, 23. 04 червня 2002 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_1, на той час Кощій, народився син ОСОБА_5, який дуже схожий на її брата та якого останній за життя визнавав своїм сином та займався його вихованням. Вона також визнає ОСОБА_4 за свого племінника, бо останній є рідним сином її брата. Також свідок повідомила, що у звязку із пожежею після смерті її брата будь-яка спадщина не залишилась, а тому повністю виключається наявність майнових суперечок між нею та сином померлого ОСОБА_4.

Крім того, з наданого заявником релігійного свідоцтва про хрещення від 15 вересня 2002 року, вбачається, що таїнство хрещення було вчинено над ОСОБА_6 (а.с.6).

З амбулаторної картки на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_3.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення та необхідно для захисту немайнових прав малолітнього ОСОБА_4, а саме для офіційного визначення походження дитини, що відповідає праву на повагу до сімейного життя, закріпленого у статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, встановивши факт батьківства ОСОБА_3, померлого 08 квітня 2003 року, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого 08 квітня 2003 року, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 09 жовтня 2015 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Каліуш