У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

25 лютого 2015 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на утримання дитини, ОСОБА_2 Данііла Владиславовича, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення нею повноліття.

Вивчивши позов та додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність залишити позов без руху.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» у позовні заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Згідно п.п.5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В порушення п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач у позовній заяві не зазначила всіх істотних обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зокрема: - не вказала жодних відомостей щодо стану здоров'я дитини та про себе; - не вказала жодних відомостей щодо стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, - не зазначила відомостей щодо місця роботи відповідача; - не обґрунтувала розміру аліментів; - не обґрунтувала стягнення аліментів у частці від заробітку.

В порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем вищенаведені обставини не зазначені та не підтверджені, необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Крім того, судом встановлено, що в провадженні Токмацького районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

В порушення вказаних положень ОСОБА_1, 24.02.2015 року подає три окремих позови про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на дружину та про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину залишити без руху і надати термін для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

згідно з оригіналом

Суддя: