Справа № 362/7001/15-ц
Провадження № 2/362/2881/15
У Х В А Л А

12.10.2015 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Санчеза Дельгадо ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 10 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть предявлятися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Із змісту позовної заяви вбачається, що відповідач, який є громадянином ОСОБА_3 Іспанії та не має в Україні місця проживання чи перебування, також не має і зареєстрованого місця проживання чи перебування в Україні.

Про місцезнаходження його майна на території міста Василькова і Васильківського району в позовній заяві не зазначено.

Враховуючи такі обставини, підстави для предявлення даного позову за правилами ч. 1 ст. 109 і ч. 10 ст. 110 ЦПК України відсутні.

Подання даного позову саме до Васильківського міськрайонного суду Київської області за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також, не ґрунтується на нормі ч. 2 ст. 110 ЦПК України, оскільки подружжя не має дітей.

У позовній заяві не наведено обставин щодо неможливості за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Позов не містить даних про домовленість подружжя про можливість розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, не встановлено підстав для предявлення даного позову за вибором позивача, передбачених ст. 110 ЦПК України,.

Посилання позивача на положення ст.ст. 60 і 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», слід вважати помилковим, оскільки як зазначено у тексті позовної заяви: сторони «ніколи сумісно не проживали».

Тобто, ураховуючи, що відсутній спільний особистий закон подружжя, підстав для визначення правових наслідків шлюбу між сторонами правом України також не існує, оскільки в Україні подружжя не мало останнього спільного місця проживання.

Також, сторони, як подружжя, яке не має спільного особистого закону та не має спільного місця проживання, не обрало право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК України; позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання, може предявлятися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування.

Таким чином, позивач не наводить конкретних, фактичних, дійсних обставин для предявлення даного позову за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

П. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України передбачає, що заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, вважаю, що справа не підсудна Васильківському міськрайонному суду Київської області, а тому, позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 109, 110, ч. 4 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Санчеза Дельгадо ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Cуддя Л.М.Кравченко