АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7490/15 Справа № 203/2141/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Болтунової Л.М.

при секретарі Безрукавому Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства "Придніпровська залізниця" на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства "Придніпровська залізниця" про визнання дій незаконними, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП "Придніпровська залізниця" про визнання дій незаконними, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Позивач вказував на те, що 06 квітня 2012 року відповідачем, з яким він знаходиться в трудових правовідносинах, видано наказ №96/НОР-1 про відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати та зобов'язано його пройти позачерговий медичний огляд. Законність цього наказу була предметом розгляду судів різних інстанцій. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року підтверджено правомірність даного наказу.

Наказом №268/НОР-1 від 01 жовтня 2013 року відповідач скасував вищезазначений наказ та видав нове направлення на проходження ним позачергового медичного огляду, в чому йому було відмовлено, оскільки відповідачем, як роботодавцем, до медичного закладу не було направлено подання для проходження позачергового медичного огляду.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив визнати незаконними дії начальника ВСП "Перший загін воєнізованої охорони" ДП "Придніпровська залізниця" Чухно М.І. по невиконанню зазначених наказів в частині не направлення до медичного закладу подання для проходження ним, позивачем, позачергового медичного огляду; зобов'язати відповідача направити таке подання до медичного закладу; стягнути на його користь з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 59 730,09 грн., яка складається з не отриманої ним заробітної плати, та 5 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2015 року позов в частині визнання незаконними дій відповідача та в частині зобов'язання направити подання до медичного закладу задоволено, а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення в частині задоволення позову як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

В іншій частині рішення не оскаржується і у відповідності зі ст.303 ЦПК України не переглядається.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст.303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Ухвалюючи рішення в частині визнання дій відповідача незаконними та зобов'язання його вчинити певні дії, суд виходив з обгрунтованості позову в даній частині.

З таким висновком погодитись повністю не можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, зазначеною нормою права передбачено як спосіб захисту порушеного права визнання незаконними дій лише органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб і службових осіб.

Визнання незаконними дій інших органів, підприємств, установ, а також їх посадових осіб законом не передбачено.

Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови в задоволенні пред'явлених особою вимог.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги наведені обставини, судове рішення в оскарженій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні даної частини позову, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Придніпровська залізниця" задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2015 року в частині задоволення позову про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати, у задоволенні даної частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

Болтунова Л.М.