Справа № 761/9698/15-ц
Провадження №2/761/4764/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 03 квітня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та Відповідачем укладено шлюб 25 лютого 2011 року. Зауважує, що вони із Відповідачем мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із нею. Вказує, що останні чотири місяці вони проживають із Відповідачем окремо і, що Відповідач участі в утриманні Дитини не приймає. Зауважує, що Відповідач постійного місця роботи не має, просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача аліменти на Дитину у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В ході судового розгляду справи, на адресу суду 17 вересня 2015 року, Позивач подала заяву про доповнення до позовної заяви, згідно якої просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача аліменти на Дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., починаючи із 01 грудня 2014 року, тобто з часу, з якого вони із Відповідачем проживають окремо. Зауважила, що Відповідач неофіційно працює у службі «таксі», оскільки має автомобіль марки «Мазда», проте, належної допомоги на утримання дитини не надає і, що інших осіб, які б перебували на утриманні, Відповідач не має.

У судовому засіданні Позивач, позовні вимоги, з урахуванням уточнень до позову, підтримала. Просила суд ухвалити судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зауважив, що він згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який визначений законодавством. Підтвердив, що він ніде не працює, оскільки має інвалідність, пов'язану із проходженням служби в армії. При цьому також зауважив, що для отримання пенсії, пов'язаної із інвалідністю, до компетентних державних органів він не звертався та пенсію по інвалідності не отримує. Зауважив також, що двічі на місяць він забирає Дитину до себе додому, тим самим, приймає участь в утриманні та вихованні Дитини і, що також інших осіб, які б перебували на його утриманні, він не має. Не заперечував, що ним надаються послуги служби «таксі», проте, вказав, що зазначена діяльність приносить йому незначні прибутки, при цьому їх розмір суду не вказав. Також не заперечував, що він має певні доходи, отримувані ним від реалізації сільськогосподарської продукції, яка вирощується на присадибній ділянці його будинку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2011 року (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 12 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Дитина), про що 12 серпня 2011 року зроблено актовий запис № 493. Його батьком є Відповідач, матір'ю - Позивач (а.с. 4).

Судом встановлено, що Дитина відвідує дитячий навчальний заклад № 429, у зв'язку з чим Позивач сплачує кошти, розмір яких складає, від 386 грн. до 405 грн., щомісячно, що підтверджується рахунками на сплату за харчування дитини, копії яких містяться в матеріалах справи. Крім того, Позивач зауважила, що Дитина відвідує платний гурток з футболу, проте, доказів в цій частині суду не надала, а також зауважила, що Дитина часто хворіє, у зв'язку з чим потребує постійного лікування.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Cудом встановлено, що шлюб між сторонами не розірвано, проте, сторони проживають окремо і, що Дитина проживає із Позивачем.

За змістом частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно даних військового квитка Відповідача, він звільнений зі служби в запас достроково, у зв'язку із 1 групою інвалідності. Разом з тим, судом встановлено, що Відповідач працює та отримує певні доходи. Крім того, Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що у нього відсутні інші особи, які б перебували на його утриманні. Зважаючи, в першу чергу, на інтереси Дитини, суд знаходить необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно, оскільки, зауважуючи на тому, що він готовий сплачувати аліменти на Дитину лише у розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, належним чином свою позицію в цій частині не обґрунтував.

За змістом статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач звернулася до суду з позовом 03 квітня 2015 року, разом з тим, згідно доповнення до позовної заяви, вона просить суд присудити аліменти з 01 грудня 2014 року, проте, жодного доказу щодо обставин, визначених статтею 191 Сімейного кодексу України, які б давали суду право стягнути аліменти за минулий час, вона суду не надала, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів із Відповідача на користь Позивача із 03 квітня 2015 року.

Згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, непрацюючого, інвалід 1 групи, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 грн., але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи від дня пред'явлення позову - 03 квітня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - в і д м о в и т и.

Рішення суду в частині щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежів за один місяць, разом з тим воно може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва, якщо його не буде скасовано.

СУДДЯ :