У Х В А Л А

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Гончара В. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області до ОСОБА_3 про стягнення зайво виплачених коштів, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області (далі - відділення Фонду) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 21 004 грн 29 коп. зайво виплачених коштів, які були незаконно отримані останнім на підставі підроблених документів.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі відділення Фонду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із недоведеності факту недобросовісного набуття ОСОБА_3 отриманих грошових коштів, які за своєю юридичною природою є відшкодуванням шкоди, завданої каліцтвом. При цьому ні вироком суду від 07 листопада 2013 року, ні будь-якими іншими доказами не встановлено факт надання ОСОБА_3 неправдивих відомостей, які стали підставою для перерахунку раніше призначених страхових виплат за період з 01 квітня 2001 року по 28 лютого 2009 року та зайво перерахованих грошових коштів за період з 01 березня 2009 року по 01 листопада 2009 року.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 38 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105) страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено, якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку.

Судами встановлено, що 05 липня 2001 року Відкрите акціонерне товариство «Кіровоградбуд» (далі - ВАТ «Кіровоградбуд») передало до відділення Фонду справу ОСОБА_3 для подальшого продовження страхових виплат, згідно з довідкою якою станом на 13 серпня 2001 року сума відшкодування втраченого заробітку потерпілого становить 109 грн 80 коп.

03 березня 2009 року актом прийняття-передачі відділенням Фонду прийнято нову довідку від 16 лютого 2009 року № 16 про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого ОСОБА_3, видану ліквідатором ВАТ «Кіровоградбуд», відповідно до якої розмір втраченого заробітку потерпілого становить 224 грн 46 коп. На підставі цієї довідки відділенням Фонду здійснено перерахунок страхових виплат, унаслідок чого призначено доплату в розмірі 21 542 грн 46 коп. за березень 2009 року згідно з постановою від 05 березня 2009 року № 1109/265/265/17 та призначено перераховану щомісячно страхову виплату з 01 березня 2008 року в розмірі 722 грн 73 коп. відповідно до постанови від 05 березня 2009 року № 1109/265/265/16.

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2013 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_107/ed_2014_06_19/pravo1/T012341.html?pravo=1>, ч. 2 ст. 366 КК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_909904/ed_2014_06_19/pravo1/T012341.html?pravo=1>, встановлено, що документи, на підставі яких відділенням Фонду 06 лютого 2009 року здійснювався перерахунок страхових виплат потерпілому ОСОБА_3, є підробленими.

Згідно зі ст. 40 Закону № 1105 суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом соціального страхування від нещасних випадків, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У той же час, зазначивши, що факт надання застрахованою особою неправдивих відомостей, які стали підставою для виплат, не знайшов свого підтвердження, на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не врахували, що ст. ст. 38, 40 Закону № 1105 не обумовлюють причини подання неправдивих відомостей, особу, яка їх подала тощо, необхідним і достатнім відповідно до цих вимог є здійснення виплат на підставі підроблених документів (документів, що містять неправдиві відомості).

Отже, вказані норми не передбачають наявності добросовісності чи недобросовісності набувача, а також подання таких неправдивих відомостей саме застрахованою особою.

Разом із тим, ураховуючи факти, встановлені під час судового розгляду кримінальної справи, зокрема, що ОСОБА_3 свідомо погодився на пропозицію ОСОБА_5 щодо проведення йому перерахунку страхових виплат, передавши за здійснення такого перерахунку 12 500 грн (а. с. 18-зворот), суди не дали оцінки тому, чи не вбачається, що відповідач з урахуванням наведених обставин розумів (повинен був розуміти) неправомірність такого перерахунку його страхових виплат та сприяв у вчиненні дій з метою отримання іншої довідки.

Отже, на порушення вимог ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди на зазначене уваги не звернули, не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, і дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко