АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/700/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2241/15Головуючий у 1-й інстанції Горулько О. М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Буленка О.О., Дорош А.І.

при секретарі: Рибак О.О.

за участю адвоката Оніпко Т.Є.

позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника позивача - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя та розподіл майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля OPEL ASTRA 1,6 I, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частки вказаного автомобіля, посилаючись на те, що даний автомобіль був придбаний ними за 146 380 грн. в кредит в період перебування у зареєстрованому шлюбі.

У лютому 2015 року позивачка збільшила свої позовні вимоги. Вказувала, що в період її з відповідачем шлюбу було придбано наступне майно: піч СВЧ Samsung GE 87 K, вартістю 1020,76 грн.; електром'ясорубку Zelmer 886.5SL, вартістю 840,20 грн.; плиту газову ZANNUSI ZCG 554NX1, вартістю 2396,06 грн.; витяжку Cata P-3050 Inox, вартістю - 758,60 грн.; телевізор Samsung LE32 B350FIWX - 4450 грн.; кондиціонер MITSUBISHI SK040H - 4345 грн.; морозильну камеру Арістон 167 - 4300 грн.; водонагрівач Gorenje Tiki d.o.o. model GBEU100N - 1216,46 грн.; програвач LCD комбо BRAVIS LCC-1940 - 1399 грн.; кріплення настінне BRAVIS МТ -2790 - 229 грн.; ліжко Аеліта - 1600 грн.; подушки Комфорт, 2 шт. - 90 грн.; кухонний гарнітур «Корона 2.6 ольха» - 1850 грн.; м'який кухонний куточок «Елегант», ольха - 940 грн. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного майна та стягнути з відповідача на її користь 12 717 грн. 54 коп. вартості 1/2 частки даного майна в грошовому еквіваленті.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено частково.

Автомобіль OPEL ASTRA 1,6 I, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, піч СВЧ Samsung GE 87 K, електром'ясорубку Zelmer 886.5SL, витяжку Cata P-3050 Inox, телевізор Samsung LE32 B350FIWX, морозильну камеру Арістон 167, програвач LCD комбо BRAVIS LCC-1940, кріплення настінне BRAVIS МТ-2790, ліжко Аеліта, подушки Комфорт, кухонний гарнітур «Корона 2.6 ольха», м'який кухонний куточок «Елегант» - залишено у власності ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль OPEL ASTRA 1,6 I, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, у розмірі 38 224 грн. 88 коп., та на предмети домашнього вжитку - у розмірі 3 837 грн. 78 коп., а всього - 42 062 грн. 66 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з даним рішеням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати оскаржуване нею судове рішення, яке вважає незаконним та необгрунто-ваним, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь в рахунок грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль та предмети домашнього вжитку - 85 907 грн. 54 коп.

Визнати недійсними договори позики за розписками відповідача ОСОБА_4 від 15 листопада 2012 року про отримання ним коштів від його батька - ОСОБА_4 у розмірі 20 000 грн. з зобов'язанням повернути суму боргу до 01 грудня 2015 року та від 28 лютого 2014 року - на суму 10 000 грн. з зобов'язанням повернути суму боргу до 01 січня 2017 року.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 своє заперечення надав відповідач ОСОБА_4, в якому, спростовуючи доводи апеляційної скарги, яку вважає необгрутованою та безпід-ставною, просив скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 22 січня 2005 року сторони зареєстрували свій шлюб, в даному шлюбі мають неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 червня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Також судом вірно встановлено, та не заперечувалось жодною зі сторін, що з початку грудня 2013 року сторони припинили сімейні відносини, ведення спільного господарства, та з цього часу проживали окремо один від одного. Ця обставина також встановлена вищевказаним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 червня 2014 року.

Судом також встановлено, підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що 17 жовтня 2012 року сторони придбали автомобіль OPEL ASTRA 1,6 I, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, 2012 року випуску, який 18 жовтня 2012 року зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вказаний автомобіль було придбано в кредит за кредитним договором №IKAP NABG.64136.001 від 19 жовтня 2012 року, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем ОСОБА_4, за письмовою згодою позивачки ОСОБА_3 /т. 1 а.с. 68-70/.

За висновком експерта №02-01 від 16 лютого 2015 року дійсна ринкова вартість автомобіля OPEL ASTRA 1,6 I, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 143 367 грн. 83 коп. /т.1 а.с. 149-158/.

Окрім того, судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було придбано піч СВЧ Samsung GE 87 K, електром'ясорубку Zelmer 886.5SL, витяжку Cata P-3050 Inox, телевізор Samsung LE32 B350FIWX, морозильну камеру Арістон 167, програвач LCD комбо BRAVIS LCC-1940, кріплення настінне BRAVIS МТ -2790, ліжко Аеліта, подушки Комфорт, кухонний гарнітур «Корона 2.6 ольха», м'який кухонний куточок «Елегант» та інше майно.

За нормами ст. ст. 69, 70 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч. 7 ст. 57 СК України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка в цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Згідно роз'яснень, наведених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

В свою чергу судом встановлено, що із переліку майна, зазначеного в заяві позивачки про збільшення позовних вимог, плита газова ZANNUSI ZCG 554NX1, кондиціонер MITSUBISHI SK040H та водонагрівач Gorenje Tiki d.o.o. model GBEU100N придбані не сторонами, а матір'ю відповідача ОСОБА_6 за власні кошти та для власних потреб, що зокрема підтверджується наданими останньою для приєднання до матеріалів справи оригіналами гарантійних талонів на придбану побутову техніку /т.2 а.с. 4-8/.

Також судом встановлено, що у червні 2013 року ОСОБА_4 продав за 3800 доларів США свій автомобіль ВАЗ-21099, який не належав до спільного майна подружжя, ці кошти перевів у гривні та направив на погашення кредиту за придбаний автомобіль OPEL ASTRA, що зокрема, окрім пояснення відповідача, свідчень свідків, допитаних в судовому засіданні, підтверджєються копією квитанції про здійснення валютно-обмінної операції від 01 липня 2013 року, згідно якої ОСОБА_4 продав банку 3800 доларів США, отримавши 30 932,38 грн., а також копією квитанції від 03 липня 2013 року про внесення відповідачем в рахунок погашення заборгованості по кредиту грошових коштів в сумі 31 000 грн. /т.1 а.с. 58, 61/.

Окрім того, судом встановлено факт внесення в рахунок погашення кредитної забор-гованості грошових коштів на загальну суму 35 895 грн. 69 коп., які були сплачені в період з грудня 2013 року по червень 2014 року, тобто після припинення між сторонами подружніх стосунків та спільного ведення ними господарства, що підтверджується, окрім пояснення відповідача, показань свідків, також копіями заяв про переказ готівки на банківський рахунок: від 03 грудня 2013 року, 08 січня 2014 року, 04 березня 2014 року, 02 квітня 2014 року та від 04 червня 2014 року. При цьому суд вірно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_4 - батька відповідвча, про те, що ці кошти були його власними коштами, що зокрема нічим не було спростовано в ході розгляду даної справи. Таким чином, враховуючи лише формальне перебування сторін в цей період у шлюбі, фактичну відсутність між ними сімейних відносин та припинення спільного ведення господарства, а також надання свідком ОСОБА_4 коштів особисто своєму синові - відповідачеві ОСОБА_4, з метою погашення останнім кредитної заборгованості, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання перерахованої суми - особистими коштами відповідача.

При цьому судом вірно встановлено, що доказів на підтвердження внесення в рахунок погашення кредиту інших коштів, починаючи з грудня 2013 року сторонами суду не надано.

Таким чином, при вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації за належну їй частку у праві власності на автомобіль OPEL ASTRA 1,6 I, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, суд вірно виходив з того, що вказаний автомобіль був придбаний сторонами під час шлюбу з метою його спільного використання, а тому він, згідно ст. 60 СК України, є об'єктом права спільної сумісної власності сторін, як подружжя. В той же час, встановивши, що на придбання цього автомобіля були використані кошти, виручені від продажу особистого майна відповідача - автомобіля ВАЗ-21099 у розмірі 30 932 грн. 38 коп., а також грошові кошти в сумі 35 895 грн. 69 коп., які судом визнані особистими коштами відповідача, суд з урахуванням положень ч. 7 ст. 57 СК України, дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання частки в спірному автомобілі вартістю 66 928 грн. 07 коп. - особистою приватною власністю відповідача.

Звідси, правильним є висновок районного суду, що вартість частки автомобіля OPEL ASTRA1,6I, яка перебуває у спільній сумісній власності сторін, становить: 76449 грн. 76 коп. /143 367 грн. 83 коп. - 66 928 грн. 07 коп./, а відтак, вартість частки, що належить позивачці у праві спільної сумісної власності на автомобіль, становить 38 224 грн. 88 коп.

При вирішенні спору в частині збільшених позовних вимог ОСОБА_3 щодо розподілу іншого спільного майна подружжя, судом встановлено, що сторонами у позасудовому порядку здійснено частковий поділ спільного майна домашнього вжитку, і позивачкою зокрема визнано, що в результаті цього часткового поділу майна нею отримано: набір меблів «Дебют» вартістю 6978 грн., стілець офісний вартістю 357 грн., диван-ліжко «Крістіна» вартістю 2150 грн., світильник настінний «Camelion» вартістю 218 грн., пристрій для вимірювання артеріального тиску вартістю 99 грн., а всього отримано майна загальною вартістю 9802 грн.

Окрім того, судом встановлено, що позивачкою не доведено придбання сторонами спільними зусиллями та за спільні кошти плити газової ZANNUSI ZCG 554NX1, кондиціонера MITSUBISHI SK040H та водонагрівача Gorenje Tiki d.o.o. model GBEU100N загальною вартістю 7957 грн. 52 коп. Цей факт заперечується відповідачем та спростовується показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а також наданими стороною відповідача зазначеними вище письмовими доказами. З урахуванням встановленого, суд обгрунтовано не визнав дане майно об'єктом права спільної сумісної власності сторін як подружжя, а також дійшов правомірного висновку про виключення із зазначеної позивачкою суми компенсації вартості належної їй частки у спільному майні подружжя вартості отриманого нею спільного майна в результаті його часткового поділу та вартості майна, яке не є об'єктом права спільної сумісної власності, визначивши таким чином грошову компенсацію належної позивачці частки у праві спільної сумісної власності на предмети домашнього вжитку у розмірі 3 837 грн. 78 коп. /25 435 грн. 08 коп. - 7 957 грн. 52 коп. - 9 802 грн. = 7 675 грн. 56коп. : 2/.

З огляду на норми ч. 3 ст. 372 ЦК України,правомірним є також висновок суду про неможливість задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачкою права власності на частку у спірному майні, оскільки у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в тому числі і в частині вимог щодо визнання недійсними договорів позики за борговими розписками від-повідача ОСОБА_4 про отримання ним коштів від свого батька - ОСОБА_4 для розрахунків за спірний автомобіль, - оскільки, по-перше, такі позовні вимоги не були пред-метом судового розгляду, по-друге, оспорювані позивачем докази суд першої інстанції не взяв до уваги при вирішенні даного спору /т. 2 а.с. 47-49; 68-71/.

Не заслуговують також на увагу та суперечать фактичним обставинам, твердження в апеляційній скарзі про те, що шлюбні відносини між сторонами фактично тривали до ухвалення судового рішення про розірвання шлюбу. До того ж, сама позивачка, користу-ючись своїм процесуальним правом на надання пояснень, в судовому засіданні 16 березня 2015 року особисто вказувала на припинення між нею та відповідачем сімейних відносин з грудня 2013 року, а також на припинення з цього ж часу їх спільного проживання та ведення спільного господарства, що зокрема підтверджується технічним записом судового засідання.

Не спростовують правильності висновків місцевого суду також і інші доводи апеляційної скарги, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: