Копія справа № 2/326/89/2015
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

17 лютого 2015р. м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Булашева Р.Л.,

при секретарі Донєвої О.О.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Банком 14.01.2015р. подано до суду позов про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором від 31.08.07р., в розмірі 138119,71 грн. ( кредит 2834,51 доларів США, проценти 5084,51 доларів США, комісія 836,25 доларів США, штрафи: 33,4 та 437,76 доларів США, та судових витрат в розмірі 1381,20 грн.).

В суд сторони не прибули. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, відповідач надіслала заперечення.

Дослідивши вказані заперечення суд дійшов висновку, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ч.2 п.5-6 ЦПК.

Так, відповідачем надано суду копію рішення Приморського райсуду Запорізької області № 2-154/2012 від 31.05.12р. за яким спір між тими ж сторонами, про той саме предмет вже розглянуто, та стягнуто за період: з 31.08.07р. по 30.03.12р.: кредит 2834,51 доларів США, проценти 3261,36 доларів США, комісія 300 доларів США, штрафи: 62 та 319,79 доларів США. Рішення чинне з 11.06.12р.

Окрім того, як доказ до справи надано розрахунок заборгованості за період з 31.08.07р. по 30.11.14р., який підписано представником банку, проте без вказівки його ПІБ, окрім того, за наданим дорученням, Банк уповноважив на представництво своїх інтересів ОСОБА_2, та його права визначено як процесуальні права представника юридичної особи. Однак, розрахунок заборгованості не віднесено до процесуальних документів, він є доказом при наявності підпису керівника юридичної особи та головного бухгалтера. Тому за формою такий доказ суперечить нормам ст.ст. 59, 64 ЦПК. То ж посилання в позові на цей доказ не відповідає вимогам закону.

За ст. 122 ч.2 п.2 ЦПК суд відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо є інше судове рішення, що набрало чинності, щодо того ж саме предмету позову між тими саме сторонами. З позову вбачається, що більша частина позову охоплена єдиним предметом, та підставами, але йдеться про розширення терміну стягнення. Однак суд вже вирішив питання про цьому договору. Чому позивач знову заявляє такі саме вимоги,, і чому розширив терміни стягнення, - в позові про це не йдеться. Суд позбавлений можливості самостійно розмежувати таки вимоги, то ж їх потрібно уточнити, та викласти обставини справи та визначити його предмет у відповідності до закону та виявлених обставин.

В звязку із цим суд залишає позов без руху,, та надає строк для усунення зазначених недоліків. Якщо вони не будуть усунуті у цей строк, то суд може залишити позов без розгляду, що не позбавляє права на повторне звернення до суду з таким позовом.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суд

ухвалив:

Залишити позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, (цивільна справа № 2/326/89/2015) без руху, та надати позивачу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, щодо посилання на обставини та докази позову, зокрема змісту позовних вимог, розрахунку суми боргу та надання належних доказів цьому, в 5 діб з дати отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.Л. Булашев

Копія вірна: суддя Р.Л. Булашев

17.02.15