Справа № 347/2552/14-ц
Провадження № 22-ц/779/559/2015
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д.,Ковалюка Я.Ю. секретаря Петріва Д.Б.

з участю представників: ОСОБА_2 - ОСОБА_3;

ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду від 28 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду від 28 січня 2015 року клопотання представника позивача - ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1 в межах суми позову - 538500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема, судом не враховано, що позивачем не подано доказів про утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду на користь позивача. Крім цього, суд не врахував спливу позовної давності за позовом ОСОБА_4, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважає оскаржену ухвалу законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів про забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду у справі.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень пп. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру допускається забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2014 року ОСОБА_4 пред'явив позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 538500 грн., посилаючись на те, що відповідачка у добровільному порядку не повертає зазначені кошти.

14 жовтня 2014 року представник позивача ОСОБА_5 подав клопотання про забезпечення позову, яке є мотивованим, вказуючи на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Встановлено, що у виділених матеріалах справи, які направлені на розгляд апеляційного суду є достатньо доказів, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду при можливому задоволенні позову у справі.

Обраний вид забезпечення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваній ухвалі, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону. Підстав для скасування цієї ухвали за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 151 - 153, 303, 304, ст. ст. 312 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Косівського районного суду від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Я.Ю.Ковалюк