Дата документу 09.11.2015
Справа № 320/8219/15-ц
Провадження № 2/320/3991/15
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Горбачової Ю.В.,

при секретарі Панченко Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним правочин щодо набуття права власності на земельну ділянку площею 600 кв.м. за відповідачкою з моменту укладення договору купівлі-продажу будинку від 10.11.2006 року, ухваленого 20.11.2012 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області після смерті власника ОСОБА_3, померлого 29.03.2010 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявила клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 600,14 кв.м. розташовану за адресою: вул. Бердянська, буд. № 1 м. Мелітополь Запорізької області, яка належить відповідачці ОСОБА_2 Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй стало відомо, що відповідачка намагається продати цю земельну ділянку іншим особам до прийняття судом рішення по цій справі. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до того, що виникнуть труднощі у подальшому виконанні рішення суду в разі задоволення позову.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаного клопотання позивачки, вказуючи на те, що на земельній ділянці, про яку йдеться мова у заяві, розташований належний їй на праві власності житловий будинок, а тому будь-яких дій щодо відчуження цієї земельної ділянки вона не вчинятиме.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Так, позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову зазначено, що їй нібито стало відомо про наміри відповідачки продати земельну ділянку, яка є предметом спору по даній справі. Однак, позивачкою не названо прізвищ осіб, від яких їй стало відомо про такі наміри відповідачки, не надано відповідних доказів ризиків відчуження земельної ділянки відповідачкою та взагалі не доведено підстав для застосування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, оскільки безпідставне застосування таких заходів порушить законні права та інтереси власника.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що вимога позивачки про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 600,14 кв.м. розташовану за адресою: вул. Бердянська, буд. № 1 м. Мелітополь Запорізької області є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту ст. 293 ЦПК України, а саме п. 2 зазначеної статті, оскарженню підлягає тільки ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову. Таким чином ухвала суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151 154 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: Горбачова Ю.В.