Справа № 296/9313/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" листопада 2015 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі:
головуючого судді Шалота К.В.
за участі секретаря Яковенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, судові повістки, направлені на їх адреси, повернені відділенням поштового звязку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
У відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач ПАТ " КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за кредитним договором від 28.01.2008 р., виконав в повному обсязі та відповідно до умов укладеного договору надавав позичальнику ОСОБА_1 кредит у на загальну суму 41662500 грн.
Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Пунктом 6.4 кредитного договору сторони погодили, що при порушенні позичальником будь-якого зобов"язання, передбачених п.п. 2.4, 6.2 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
З огляду на викладене суд вважає, що утворена за відповідачем ОСОБА_1 заборгованість та пеня за кредитним договором від 28.01.2008 року підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За таких обставин та враховуючи, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, забезпеченого договором поруки, утворилась заборгованість в розмірі 494383,24 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення вказаної заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує на користь позивача за рахунок відповідачів понесений та документально підтверджений судовий збір у сумі по 1827 грн. 00 коп. з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у сумі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота