У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства

«Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору в частині третейського застереження, скасування рішення третейського суду, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова

від 17 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області

від 23 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 09 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 500473299, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 29 985 грн 38 коп., процентна ставка за користування яким становить 17,99 % річних та комісійна винагорода за період 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування - 2,20% від суми кредиту, з датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії - 10 квітня 2016 року. Пунктами 6 і 23 вищевказаного договору сторони визначили, що розгляд спорів, що можуть виникнути у зв'язку з цим договором, відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту.

На підставі наведеного вище ОСОБА_4 просив суд визнати недійсним пункт 6 кредитного договору від 09 квітня 2014 року

№ 500473299; скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий союз» від 09 лютого 2015 року у справі № 4706-2/1201/14 за позовом ПАТ «Альфа-Банк», яким було вирішено стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 35 241 грн 25 коп. та судові витрати зі сплати третейського збору у сумі 400 грн.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова

від 17 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року, у задоволенні позову

ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про третейські суди» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_405/ed_2013_01_01/pravo1/T041701.html?pravo=1> третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі

№ 6-50цс12.

Таким чином суд дійшов правильного висновку про те, що позов в частині визнання недійсним третейського застереження в п. 6 кредитного договору від 09 квітня 2014 року № 500473299 з підстав не відповідності вимогам ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. ст. 215, 228 ЦК України, задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова

від 17 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області

від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана