Дата документу 29.09.2015
Справа № 320/6074/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 вересня 2015 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 2312Ф від 29.03.2012 року,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2312Ф від 29.03.2012 року у розмірі 148 032, 93 грн. та судові витрати, зазначивши, що 29 березня 2012 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 2312Ф, згідно якого ПАТ «КРЕДОБАНК» надав у власність ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 153 391, 25 на наступні цілі:
*Для здійснення часткової оплати в сумі 149 650,00 грн. за договором купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки СНЕVROLЕТ модель СRUZЕ, тип ЛЕГКОВИЙ СЄДАН, дата випуску 2011р., об'єм двигуна 1796, колір СИНІЙ, № кузова КL1JA6959СК549934, державний номер НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія САК 534635, видане Мелітопольське ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 28.03.2012 року.
*Для здійснення додаткового страхування від нещасних випадків в розмірі 3741, 25 грн.
29 березня 2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед ПАТ «КРЕДОБАНК», за кредитним договором між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №2312Ф/8-1, в якому поручителем виступала ОСОБА_2.
Відповідачі свої зобов'язання за вказаними договорами не виконують, кредит в порядку, передбаченому кредитним договором та договором поруки не повертають, відсотки за користування кредитом ОСОБА_1 не сплачує, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість в розмірі 148 032, 93 грн. Тому позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на позові наполягає, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилались йому за його зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т 50-р. ПеремогиАДРЕСА_1, однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилались їй за її зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.
Суд визнає неявку відповідачів в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 29 березня 2012 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 2312Ф на строк до 28 березня 2019 року, згідно якого ПАТ «КРЕДОБАНК» надав у власність ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 153 391, 25 на наступні цілі:
*Для здійснення часткової оплати в сумі 149 650,00 грн. за договором купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки СНЕVROLЕТ модель СRUZЕ, тип ЛЕГКОВИЙ СЄДАН, дата випуску 2011р., об'єм двигуна 1796, колір СИНІЙ, № кузова КL1JA6959СК549934, державний номер НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія САК 534635, видане Мелітопольське ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 28.03.2012 року.
*Для здійснення додаткового страхування від нещасних випадків в розмірі 3741, 25 грн., а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. /а.с. 7-9/.
29 березня 2012 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором, між ПАТ «КРЕДОБАНК», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №2312Ф/8-1, в якому поручителем виступала ОСОБА_2. /а.с. 10/.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами № 8633925 та № 8633999 та випискою про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 /а.с. 11-26/.
Пунктом 3.3. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку - 12,0% річних.
Пунктом 3.4 Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів, за ставкою визначеною у п. 3.2 цього Договору з моменту видачі кредиту до:
терміну вказаного у п.2.1 Кредитного Договору;
До дати звернення Позивача із заявою до:
*суду із вимогою про дострокове повернення суми кредиту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за Кредитним договором платежів;
*нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно, для дострокового погашення за його рахунок суми кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів згідно Кредитного договору;
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, кредит в порядку передбаченому кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує, у зв'язку з чим, станом на 28 квітня 2015 року, за ним виникла заборгованість в розмірі 148 032, 93 грн., яка складається з: 124 097, 92 грн. неповернута сума кредиту; 17 382,28 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 6 552, 73 грн. пеня.
Згідно п.5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки вказаної у п.3.2 кредитного договору, але не менше десяти гривень за кожний день прострочення.
Відповідно до ст. 259 Цивільного Кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.
Як вказано в п.5.4. Кредитного договору, сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за кредитним договором, прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за Кредитним договором.
Отже, ОСОБА_1 нарахована пеня у розмірі 6 552, 73 грн.
Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком. /а.с. 27-30/.
Згідно п.4.9 позивач у випадках передбачених п.2.9 (несвоєчасна сплата процентів та/або повернення кредиту(частини кредиту); наявності обставин, які свідчать про те, що наданий кредит не буде повернуто у строки, визначені кредитним договором інше) кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.
Згідно п.4.10 кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку дострокове повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором.
12.05.2015 року за вих. № 2015/05/12-2 та вих. № 2015/05/12-4 позивачем було надіслано на адреси відповідачів письмові вимоги про дострокове виконання зобов'язання за Кредитним договором. /а.с. 40-44/.
Проте станом на день подання позову вимога відповідачами задоволена не була.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно з п.1 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотки та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 2312Ф.
Згідно з п. 2.5. договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед позивачем.
Відповідно до п. 2.2., п. 2.3. договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Поручитель зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання Відповідачем 1 зобов'язань за Кредитним договором.
У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.
Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Пунктом 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходячи з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів залежних йому від суми кредиту.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд керується тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
При визначенні розміру присуджених судових витрат, а саме судового збору, суд враховує положення ст.ст. 82, 88 ЦПК України, застосовує роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відповідно до яких з урахуванням повного задоволення позову та застосуванню вимоги пропорційності присудження судових витрат, приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 480, 32 грн., по 740, 16 грн. з кожного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 197, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 259, 509, 526, 527, 530, 543, 553, 625 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 2312Ф від 29.03.2012 року - задовольнити повністю.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.В. Ковальова