УХВАЛА

11 листопада 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Баряк А.С. при розгляді матеріалів позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

Однак, вважаю, що позивач ОСОБА_2 не додержала вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: не додала документу, що підтверджує сплату нею судового збору.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі норм ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В силу чого, при зверненні до суду кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту свого права, формулюючи відповідні позовні вимоги.

При цьому законодавством не заборонено особам обирати спосіб звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом спільного подання позовної заяви, тобто шляхом зазначення в одній позовній заяві кількох позивачів.

Разом з тим, зазначення в одній позовній заяві кількох позивачів - абсолютно не означає, що такі позивачі не звертаються до суду із своїми конкретними позовними вимогами, направленими на захист своїх, відмінних від іншого позивача, прав, і не є ознакою звільнення відповідних позивачів від сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до норми ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Тобто, при даних обставинах, судовий збір повинен бути сплачений кожним позивачем, окремим платіжним документом і пропорційно до заявлених кожним таким позивачем своїх позовних вимог.

В даному випадку, до суду з відповідним позовом звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які кожний від себе заявив суду чітко сформульовані позовні вимоги, направлені на захист своїх (кожного окремого позивача) прав, а тому кожний окремо, пропорційно (в даному випадку не однаково) повинні сплатити судовий збір від долі (кількості) заявлених вимог, адже за умови окремого звернення до суду із окремими позовами питань щодо правильності сплати судового збору не виникло б, а відтак, можливість спільного подання позову не є пільгою щодо несплати окремими позивачами судового збору за їхні позовні вимоги.

А тому, враховуючи, що судовий збір був сплачений лише позивачем ОСОБА_1 за заявлені нею позовні вимоги, вважаю, що позивач ОСОБА_2 повинна виконати вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України та сплатити судовий збір за заявлені нею позовні вимоги.

Згідно вимог пункту 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, що станом на день звернення позивача з відповідним позовом становить 487 грн. 20 коп.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Норма абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» прописує, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 заявляє дві різних за правовою суттю та за правовим змістом позовні вимоги немайнового характеру, які стосуються прав позивача та прав померлої ОСОБА_8, при цьому надає докази про сплату судового збору лише за одну вимогу в розмірі 487 грн. 20 коп., вважаю, що ОСОБА_1 повинна виконати вимоги абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та сплатити судовий збір за другу вимогу, що в даному випадку становить 487 грн. 20 коп.

За таких обставин, згідно ст. 121 ЦПК України дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

Надати позивачам строк два дні з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, інакше заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направити позивачам.

Суддя