АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2642/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Совгира І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівСіренка Ю. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріКолеснику Я. В.

з участю: ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_7 та представників ОСОБА_8 і ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Чигиринської міської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_10, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_6 подав до Чигиринського районного суду заяву про продовження строку для прийняття спадщини після свого батька ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Обґрунтовуючи позов зазначив, що після смерті ОСОБА_11 позивач і треті особи по справі (спадкоємці першої черги) до нотаріальної контори не зверталися для прийняття спадщини, так як були впевненні у відсутності спадкового майна у померлого.

У 2015 році йому стало відомо, що 24 березня 2005 року був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 3,29 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - на ім'я померло ОСОБА_11

Посилаючись на те, що після смерті батька сини не знали про існування нерухомого майна не подали вчасно заяву про прийняття спадщини, ОСОБА_6, просив поновити строк на прийняття спадщини.

23 вересня 2015 року рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначив, що суд при розгляді справи допустив формалізм при вирішенні спору, неповно з'ясував всі фактичні обставини по даній справі, а також неповно, невсебічно та необ'єктивно дослідив докази по справі.

Апелянт вказує на те, що державний акт на земельну ділянку був виготовлений майже через рік після смерті ОСОБА_11, тому на момент відкриття спадщини його фактично і не існувало.

На думку апелянта, суд помилково в своєму рішенні посилається на те, що було порушено строк позовної давності, мотивуючи тим, що позовна давність починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Також відповідач по справі - Чигиринська міська рада - не заявив в судовому засіданні про застосування позовної давності. Також відповідач, як орган держаної влади, на протязі всього періоду не скористався правом визнати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_11 - відумерлою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_11, у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК).

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У п.п. 23-24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, роз'яснено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таку ж правову позицію висловлено й у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в якому зокрема зазначено, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_6 звернулася з позовною заявою про визнання додаткового строку для прийняття спадщини після свого батька ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 до Чигиринської міської ради, третіми особами зазначив своїх братів ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які також у встановлений законом строк і спосіб спадщину після смерті їх батька не прийняли .

При цьому позивач вказав, що саме територіальна громада м.Чигирин, в особі даного органу місцевого самоврядування, є належним відповідачем у цьому спорі.

Розглянувши даний позов до Чигиринської міської ради, суд ухвалив рішення по суті позовних вимог, відмовивши в його задоволенні у зв'язку з тим, що позивач не надав доказів про наявність поважних причин пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Але такі висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки суперечать нормам матеріального права, що регулюють дані правовідносини. А рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права в частині мотивування підстав для відмови у задоволенні даного цивільного позову.

Так, з досліджених колегією суддів матеріалів цивільної справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на день його смерті був зареєстрований і проживав в селі Суботів, Чигиринського району, Черкаської області, при цьому на день його смерті разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_14., ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3

Тому належним відповідачем по даній справі є або Суботівська сільська рада, як представник територіальної громади за місцем відкриття спадщини, або (за наявності для того підстав передбачених ст.1261-1265) гр.гр. ОСОБА_14. та ОСОБА_13

Але суд цю обставину залишив поза увагою, а позивач ОСОБА_6 на стадії розгляду справи судом першої інстанції клопотання про залучення в якості належного відповідача Суботівської сільської ради або зазначених вище осіб, - не заявляв. А Чигиринська міська рада не може бути належним відповідачем по даній справі, оскільки спадщина відкрилася не в м. Чигирин, а в с.Суботів Чигиринського району.

У зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Чигиринської міської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_10, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, - належить відмовити не по причині недоведеності вимог позивача, як це ухвалив суд першої інстанції, а у зв'язку з заявленням ОСОБА_6 позову до неналежного відповідача .

Згідно ч.2 ст.33 ЦПК України після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Відповідно до ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін;

2) скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Таким чином заміна неналежного відповідача або притягнення другого відповідача (співвідповідача) допускається лише на стадії розгляду справи судом першої інстанції до постановлення рішення суду і виключно за клопотанням позивача, оскільки з урахуванням принципу диспозитивності суд не має права притягати належного відповідача як співвідповідача з власної ініціативи.

А на стадії апеляційного перегляду судового рішення усунути зазначене порушення прав вказаних осіб - неможливо .

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому оскаржуване рішення належить скасувати, ухваливши нове рішення, про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 до Чигиринської міської ради про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, - з тих підстав, що Чигиринська міська рада не є належним відповідачем по даній справі.

Керуючись ст.ст. 218, 303,307,309,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року - задовольнити частково.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Чигиринської міської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_10, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - скасувати, у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до Чигиринської міської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_10, про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :