АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6458/14 Головуючий 1-ї інстанції - Хайкін В.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Бездітко В.М.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Віват і К» про розірвання договору, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Віват і К» (надалі - ТОВ «Віват і К»), в якому просила розірвати договір відступлення права вимоги від 17.10.2013року, укладений між ОСОБА_2, з однією сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_3, з іншої сторони, за договором позики від 19.03.2012року, у зв'язку з істотними порушенням умов договору.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 17.10.2013року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3 було укладено договір відступлення права вимоги (надалі - Договір відступлення) за договором позики від 19.03.2012року, згідно умов якого ОСОБА_2, як первісний кредитор, відступила права вимоги за договором позики на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3, як нових кредиторів. Проте, ОСОБА_2, протягом понад 11 місяців з дати укладення Договору відступлення не передає новим кредиторам документи, що посвідчують права, які передаються, зокрема оригінал договору позики від 19.03.2012року, що порушує права та інтереси нових кредиторів, оскільки без оригіналу договору позики неможливе проведення стягнення суми заборгованості з боржника.

В судове засідання суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 не з'явилась, надала до суду письмові заперечення, в яких просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Третя особа: ОСОБА_3 не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Третя особа: ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи - ТОВ «Віват і К» не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки задоволення даного позову не вплине істотним чином на права та обов'язки ТОВ «Віват і К».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 19 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений письмовий договір позики на суму 3 622 500,00грн., які позичальник зобов'язався повернути в строк до - 19.03.2013року. У забезпечення виконання позичальником ОСОБА_6 умов договору позики, 30.03.2012року між ОСОБА_2 та ТОВ «Віват і К» було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки, згідно до умов якого товариство виступило майновим поручителем, передав в іпотеку позикодавцю ОСОБА_2 нерухому майно - нежитлові приміщення в літ. В цокольного поверху - з №6 по №22, з №24 по №30, площею 521,90м2; першого поверху з №2 по №8, з №10 по №14, з №16 по №22, площею 284,5м2; другого поверху з №2 по №6, з №8 по №30, з №32 по №39, площею 574,5м2, загальною площею 1380,9м2, що складає 55/100 частин від нежитлової будівлі літ. В, загальною площею 2548,5м2, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова №81. Загальна вартість предмета іпотеки згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно за №33125895 від 09.02.2012року становить 2 071 350,00грн. , але за згодою сторін вартість предмету іпотеки визначено в сумі - 3 622 500,00грн. (а.с. 27, 36).

17.10.2013року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 договір відступлення права вимоги за договором позики від 19.03.2012року. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_2 передає (відступає) право вимоги боргу за договором позики іншим особам - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 З моменту укладення цього договору здійснюється заміна кредитора у зобов'язаннях, які виникли на підставі договору позики; до нових кредиторів переходять усі права первісного кредитора у зобов'язаннях, які виникли на підставі договору позики, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору, у тому числі і забезпечення виконання зобов'язань боржника, що виникли на підставі договору іпотеки, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Віват і К». Цей договір не містить посилання на те, який портфель кредитних документів передається новим кредитором, в тому числі про необхідність передачі оригіналу договору позики від 19.03.2012року (а.с.3).

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

Згідно положень ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Для розірвання договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України необхідно, щоб існували наступні обставини: 1) наявність істотного порушення договору; 2) наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, та її розмір; 3) заподіяна шкода не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; 4) наявність істотної різниці між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами договору від 17.10.2013року про відступлення права вимоги за договором позики, укладеним 19.03.2012року, були ОСОБА_2, з однієї сторони - як колишній кредитор, та ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з іншої сторони - як нові кредитори. З вимогами про розірвання договору відступлення права вимоги звернулася лише ОСОБА_1, інший кредитор ОСОБА_3 таких вимог не заявляє. Більш того, її до участі у справі залучено тільки в якості третьої особи. Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3, останній передавався договір позики від 19.03.2012року і, що на теперішній час новим кредиторам нічого не заважає звернутися з вимогами про стягнення з боржника ОСОБА_4 суми боргу або про звернення стягнення на предмет іпотеки за новим іпотечним договором, який укладався ОСОБА_3, ОСОБА_1 з ТОВ «Віват і К».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність встановлених законом підстав для розірвання договору відступлення права вимоги за договором позики, укладеним 19.03.2012року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не надає ОСОБА_1 оригіналу договору позики, оскільки остання не сплатила їй якісь грошові суми за усною домовленістю, не є підставою для розірвання спірного договору з урахуванням цих обставин.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -