Провадження № 2/161/3622/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

29.07.2015 р. позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 29.05.2010 р. між нею та ОСОБА_4 було укладено договір позики, який було нотаріально посвідчено. За вказаним договором вона передала останньому гроші в сумі 15000 грн. під 20 % щомісячно. 29.05.2010 р. ОСОБА_4 склав на її користь заповіт, відповідно до якого заповів їй все належне йому на праві власності майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Відповідно до вищевказаного заповіту після смерті ОСОБА_4 вона мала отримати у спадок квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Але мати ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса з заявою про визнання її спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 В зв'язку з цим між нею та відповідачем виник спір, який було вирішено в судовому порядку. Відповідач вступила «по суду» у спадок 06.09.2012 року, тобто через 2 роки 83 дні після смерті ОСОБА_4 та отримала право власності на ? частку вищевказаної квартири. Вона (позивач) вступила у спадок 05.07.2013 року, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири. Тобто прийняла спадок більше ніж через три роки після смерті ОСОБА_4 Відповідно до вимог чинного законодавства вона та відповідач отримали у спадок не тільки майно померлого ОСОБА_4, але й його борги, в тому числі і борг за договором позики від 29.05.2010 р. Вважає, що відповідач ОСОБА_3 має сплатити їй 50 % суми боргу, а саме: «тіло» боргу в сумі 7500 грн., відсотки за використання ОСОБА_4 протягом 15 днів (з 29.05.2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1) позичених грошових коштів в - 1479,38 грн., 3 % річних за 15 днів використання ОСОБА_4 позичених грошових коштів - 18,45 грн., інфляційні витрати за період з 01.10.2012 р. по 01.07.2015 року - 13920 грн. Таким чином вважає, що відповідач має сплатити на її користь грошові кошти в загальній сумі 22917,83 грн. Вона зверталася до відповідача з листом-вимогою про сплату боргу, але отримала відмову листом від 05.08.2014 р. Крім того, відповідно до протоколу обшуку від 11.11.2011 р. всі документи щодо боргових відносин за вказаним договором позики були вилучені у неї слідчим та повернуті їй тільки наприкінці липня 2014 року. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь у якості оплати боргу 22917,83 грн. та понесені нею судові та інші витрати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позивачем ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача уточнив, що датою перебігу річного строку для звернення з вимогою до ОСОБА_3 як спадкоємця боржника є 05.08.2014 р. - дата відмови ОСОБА_3 сплатити борг. Також представник позивача пояснив, що судовими витратами у справі є витрати по сплаті судового збору, а іншими витратами - витрати, пов'язані з його проїзди до Луцького міськрайонного суду Волинської області з м. Дніпропетровська.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з'явилися, представник відповідача надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, а також письмові заперечення проти позову (а.с. 37). На обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Позивач одна з перших дізналася про смерть ОСОБА_4, з дня якої минуло вже більше п'яти років. До того ж строк вимоги кредитора за вищевказаним договором позики настав 30.05.2011 року і з того часу минуло вже більше як 4 роки 3 місяці. Лист-вимогу про повернення боргу на адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено 25.07.2014 р., додатком до якої є договір позики грошей від 29.05.2010 р., тобто цей договір був у позивача станом на 25.07.2014 р. Просить суд відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог в силу пропуску строку пред'явлення вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, який передбачено ст. 1281 ЦК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29 травня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладеного договір позики грошей, який було посвідчено нотаріально (а.с. 7).

Відповідно до умов даного договору позики ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_4 прийняв 15000 грн., з зобов'язанням повернути таку ж саму суму до 29 травня 2011 року. За домовленістю сторін за користування позикою сплачуються проценти у розмірі 20 відсотків за кожен місяць.

Оскільки борг не було погашено право вимоги за даним договором виникло 30 травня 2011 року.

29 травня 2015 року ОСОБА_4 було складено заповіт, відповідно до якого все його майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_2 (а.с. 8). Вказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В., реєстровий №7-689.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З моменту смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також боргові зобов»язання за договором позики від 29 травня 2010 роу.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позивач ОСОБА_2 є одночасно кредитором спадкодавця ОСОБА_6 і його спадкоємцем, тобто їй достеменно було відомо як про час відкриття спадщини, так і про настання строку вимоги за договором позики.

З вимогою до відповідача ОСОБА_3 позивач звернулася лише 25.07.2014 року (а.с. 38), тобто більше ніж через чотири роки після відкриття спадщини та більше ніж через три роки після настання строку вимоги за договором позики.

Таким чином, позивач протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку не пред'явила своїх претензійних вимог до спадкоємця боржника, як кредитор.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, визначені нею строки є преклюзивними (присічними, обмежувальними) строками. Ці строки не призупиняються, не перериваються і не поновлюються. Сплив даних строків, згідно із законом, припиняє існування права вимоги позивача, як кредитора, внаслідок нездійснення свого права.

За таких обставин, позивач втратив право вимоги до спадкоємця - відповідача ОСОБА_3, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі ст.ст. 16, 1220, 1281 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська