Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Рівнеукртранс» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Рівнеукртранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, індексації заробітної плати та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ТЕК «Рівнеукртранс» на користь ОСОБА_1 6 751,06 грн. основного боргу по нарахованій і невиплаченій заробітній платі, 723,83 грн. індексації заробітної плати, 5 636,73 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 3 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнути з ТОВ «ТЕК «Рівнеукртранс» в прибуток держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «ТЕК Рівнеукртранс» подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не надав належної оцінки поштовим повідомленням на ім'я позивача в яких зазначено про необхідність явки до роботодавця для вирішення трудових стосунків.

Крім того, отримання заробітної плати підтверджується підписом довірителя позивача - ОСОБА_2, що свідчить про розрахунок по заробітній платі з ОСОБА_1

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19 квітня 2013 року працював водієм міжнародних перевезень на ТзОВ «Рівнеукртранс» на підставі наказу № 38-К від 19 квітня 2013 року.

24 червня 2014 року позивача ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі наказу № 23-К від 24 червня 2014 року за згодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

На момент звільнення з роботи розрахунку з ОСОБА_1 проведено не було.

10 жовтня 2014 року представник позивача ОСОБА_2 отримала нараховані позивачу кошти на загальну суму 6851, 06 грн., що підтверджується відомостями на виплату грошей.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є доведеними.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області частково не погоджується виходячи з такого.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Матеріали справи містять відомості про виплату грошей ОСОБА_1 за період з листопада 2013 року по червень 2014 року, які відповідно до довіреності наданої позивачем, отримала ОСОБА_2 10 жовтня 2014 року, що підтверджується підписом на кожній із них (а.с. 39-46).

Доказів на підтвердження заборгованості по заробітній платі в сумі 6751,39 грн., матеріали справи не містять.

Крім того, перевіркою Територіальної Державної інспекції з питань праці у Рівненській області ТОВ «ТЕК «Рівнеукртранс» з питань дотримання трудового законодавства в частині виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з листопада 2013 року по червень 2014 року встановлено, що в порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України та пункту 3.4. Колективного договору ТОВ «ТАК «Рівнеукртранс» при звільненні ОСОБА_1 згідно наказу №23-к від 24 червня 2014 року виплата всіх належних йому сум у розмірі 1086,90 грн. не здійснена у день звільнення, а 10 жовтня 2014 року.

Будь-яких доказів про невиплату заробітної плати в сумі 6751,39 грн. ОСОБА_1 суду не надав.

Тобто, доказами по справі встановлено, що всі нараховані і невиплачені суми ОСОБА_1 були виплачені 10 жовтня 2014 року.

Статтею 117 КЗпП України, передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працiвниковi сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмір підприємство, установа, органiзацiя повинні виплатити працiвниковi його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вирішуючи питання щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, суд керується ст. 117 КЗпП України та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року.

Стягуючи з ТОВ «ТЕК «Рівнеукртранс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 5636,73 грн., суд першої інстанції розрахунку не навів, погодившись з розрахунком наданим позивачем.

Відповідно до розрахунку ТОВ «ТЕК «Рівнеукртранс» середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 41,44 грн. (а.с. 34).

Кількість робочих днів у період з 24 червня 2014 року по 10 жовтня 2014 складає 77 днів (з 24 червня - 4 днів х 41,44 = 165.76 грн., липень - 23 дні х 41,44 = 953,12 грн., серпень - 20 днів х 41,44 грн. = 828,8 грн., вересень - 22 дня х 41,44 грн. = 911,68 грн., по 10 жовтня - 8 днів х 41,44 грн. = 331,52 грн.), таким чином середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 3190,88 грн.

Статтею 237-1 КЗпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до п. 9 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, суд приходить до висновку, що розумним та достатнім буде визначення моральної шкоди в розмірі 500 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення 6751,06 грн. заборгованості по нарахованій і невиплаченій заробітній платі, моральної шкоди та 5 636 грн. 73 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Рівнеукртранс» задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2015 року в частині стягнення з ТОВ «ТЕК «Рівнеукртранс» на користь ОСОБА_1 6 751 (шість тисяч сімсот п'ятдесят одна) грн. 06 коп. основного боргу по нарахованій і невиплаченій заробітній платі, 5 636 (п'ять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 73 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 3 000 (три тисячі) грн. моральної шкоди та в частині допуску до негайного виконання стягнення основного боргу по нарахованій і невиплаченій заробітній платі в сумі 6751 (шість тисяч сімсот п'ятдесят одна) грн. 06 коп. скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Рівнеукртранс» на користь ОСОБА_1 3190 (три тисячі сто дев'яносто) грн. 88 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та моральну шкоду в розмірі 500 (п'ятсот) грн.

В задоволенні позову в частині стягнення 6751 (шість тисяч сімсот п'ятдесят одна) грн. 06 коп. заборгованості по нарахованій і невиплаченій заробітній платі відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук