У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2015 Справа №607/17542/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., ознайомившись із заявою комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернулось в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, яка утворилась станом на 29.09.2015року, а саме: 896,57грн.- заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, 219,06грн. сума інфляційних донарахувань, 21,20грн. сума нарахувань 3% річних за користування чужими коштами.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Статтею 322 ЦК України, передбачено, що власник майна зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Якщо жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Оскільки власником квартири є ОСОБА_1, то він повинен нести обовязок зі сплати вартості послуг з подачі водопостачання та водовідведення, якими користуються члени її сімї, відтак з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Також, завником не подано до суду договору та інших письмових доказів про надання боржникам послуг з водопостачання та водовідведення.

Згідно із вимогами п.2 ч.3 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви та поданих документів вбачається, що між сторонами існує спір про право.

За вказаних обставин у прийнятті заяви комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягненя з боржників заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення слід відмовити, що не позбавляє права заявника звернутись із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись п.2 ч.3 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви комунального підприємства «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення відмовити.

Розяснити стягувачу право на звернення за захистом своїх порушених прав та інтересів в частині таких вимог у порядку позовного провадження до відповідного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.Я.Стельмащук