Справа №705/340/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Ребриної К.Г.

при секретарі - Стефанюк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, вказавши, що 18 липня 2013 року він звернувся до суду із заявою до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 про визнання права власності на майно подружжя - будинку за адресою АДРЕСА_1, по даній заяві Уманським міськрайонним судом Черкаської області було порушено провадження - справа № 705/4209/13ц та рішенням по даній справі від 27 листопада 2013 року було визнано за ним право власності на ? частину будинку.

В ході судового розгляду по вищезазначеній справі судом були встановлені наступні факти: житловий будинок в с. Громи був придбаний ним та його колишньою дружиною за спільні кошти подружжя, виходячи з чого будинок є спільною сумісною власністю подружжя та належить його та його колишній дружині в рівних долях на праві власності; в лютому 2012 року його колишня дружина ОСОБА_4 без його згоди вселила в будинок свою дочку ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3, де вони разом проживають і по теперішній час.

Не погоджуючись з рішенням Уманського міськрайонного суду від 27 листопада 2013 року, його колишня дружина подала апеляційну скаргу на дане рішення в апеляційний суд Черкаської області , ухвалою апеляційного суду від 19 лютого 2014 року рішення Уманського міськрайонного суду залишено без змін, за ним визнано право власності на ? будинку.

Вищезазначені факти встановлені судом а також визнані сторонами під час розгляду справи № 705/4209/13ц, по якому рішення набрало законної сили, тому відповідно до ст. 61 ЦК України не потребують доказування.

Після отримання ухвали апеляційного суду Черкаської області він неодноразово намагався скористатися своїм правом на будинок, декілька разів він намагався увійти в будинок, натомість відповідачі не допускають його до будинку, декілька разів він просив сусідів вплинути на відповідачів, але це не дало результатів, навпаки відповідачі вдалися до замаху на його життя, коли він черговий раз намагався постукати у двері будинку, вони замахувались на нього сокирою та намагалися вбити, після чого йому погрожували, що якщо він знову наблизиться до будинку, то його вб'ють, цей випадок можуть підтвердити сусіди.

Як вбачається з обставин, встановлених Уманським міськрайонним судом Черкаської області під час розгляду справи № 705/4209/13ц та з вищевикладених обставин відповідачі своїми діями порушують його права на вільне користування його майном - будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Тому просить заборонити відповідачам перешкоджати йому потрапити до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідачів передати йому ключі від вхідних дверей будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; надати йому вільний доступ до всіх приміщень та надвірних споруд будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; судові витрати стягнути солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просить його задоволити.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 позов не визнав та в своїх запереченнях проти позову вказав, що 28.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1. Вважає його вимоги необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 68 СК України розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. В даному випадку, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 Вона придбала цей будинок за власні кошти, які отримала у вигляді грошового кредиту в одному з банків на території Італії. Йому відомо, що ОСОБА_4 не погоджується з рішенням Уманського міськрайонного суду від 27 листопада 2013 року та рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2014 року і готує матеріали до суду вищої інстанції для оспорювання цих рішень. Тому питання власності чи частки власності залишається відкритим.

Крім цього, в цьому будинку за адресою: АДРЕСА_1 прописаний і проживає неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з цим для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Такої згоди немає. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866 затверджено порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини.

В будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживає і прописано з самого початку виключно чотири особи: ОСОБА_4 (власник будинку), вона - ОСОБА_2, її чоловік - ОСОБА_3, та її син - ОСОБА_6

ОСОБА_1 ніколи з ними не проживав і не був прописаний в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Позивача ОСОБА_1 він знає, як доволі агресивну, неврівноважену людину, яка зловживає спиртними напоями. Кожного разу, коли він намагався увійти в будинок за адресою: АДРЕСА_1, він був на підпитку, був доволі агресивний, створював загрозу для його довірительки та її дитини і їй постійно приходилось викликати наряд міліції, або дільничного інспектора міліції. Після чого співробітники міліції складали відповідний акт, а ОСОБА_1 забирали до відділку міліції.

Тому просить відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; накласти заборону на здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, тому що між батьками дитини та третіми особами існує судовий спір стосовно нерухомого майна, а вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або призведе до порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Також вважає, що земля, яка знаходиться під будинком ОСОБА_1 не належить, тому він не має права і в доступі до будинку.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання жодного разу не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно, заперечень проти позову не надіслав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 06 червня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був розірваний шлюб, про що свідчить рішення Уманського міськрайонного суду від 06 червня 2013 року.

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду від 27 листопада 2013 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області від 13 лютого 2014 року апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2013 року була відхилена, вказане рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку житлового будинку, що є спільною власністю подружжя, було залишено без змін та набрало законної сили.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 317, 319, 383, 386 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 110, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджати ОСОБА_1 потрапити до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Надати ОСОБА_1 вільний доступ до всіх приміщень та надвірних споруд будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243, 60 грн. солідарно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий К.Г. Ребрина