Справа № 500/1691/15-ц
Провадження № 2/500/1505/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Пепеляшкова С.М.

при секретарі Тюміній О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про припинення права власності за померлим та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив та просить припинити право власності за померлим ОСОБА_5 на 11/20 частин житлового будинку по вул. Железнякова, 186 в м. Ізмаїлі Одеської області, та визнати за ним право власності на дану частину житлового будинку, посилаючись на те, що йому на підставі рішення Народного суду м. Ізмаїла від 24 червня 1992 року належить 1/8 частина житлового будинку по вул. Железнякова, 186 в м.Ізмаїлі Одеської області. 11/20 частин даного житлового будинку належали на праві власності ОСОБА_5, який помер 13 березня 1999 року. На даний час в цій частині будинку ніхто не проживає, оскільки спадкоємців за законом та заповітом у ОСОБА_5 немає, житловий будинок приходить у непридатний стан, руйнується, та створює загрозу для його частини житлового будинку. Він звертався до Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради із заявою щодо визнання частини померлого ОСОБА_5 відумерлою, однак Ізмаїльською міською радою йому було відмовлено, оскільки питання щодо визнання майна відумерлим вирішуються ст..1277 ЦК України, який регулює відносини, що виникли після 01 квітня 2004 року і тому на ці відносини його дія не поширюється. Поставити дане майно на облік як безхазяйне також немає можливості, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про власника даного майна. В звязку з усім вищевикладеним він був змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на підставі ст..328 та 344 ЦК України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідачів виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області та Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що після померлого є спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини, а тому за позивачем не може бути визнане право власності на дану частину житлового будинку.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про слухання справи сповіщені належним чином.

Вислухавши позивача та представника відповідачів, розглянувши матеріали справи, що вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 1075 від 18 вересня 2013 року власниками обєкту нерухомого майна по вул. Железнякова, 186 в м.Ізмаїлі Одеської області є: 1/5 частини ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 1976 року, 11/20 частин ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 квітня 1987 року, 1/8 частини ОСОБА_1 на підставі рішення Народного суду м.Ізмаїла від 24 червня 1992 року, 1/8 частини ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13 травня 2006 року.

Як вбачається з актового запису про смерть № 267 від 13 березня 1999 року, складеного Відділом РАГС виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 помер 12 березня 1999 року.

З листа Ізмаїльської державної нотаріальної контори № 1290/01-16 від 21 травня 2015 року вбачається, що після померлого 12 березня 1999 року ОСОБА_5 надійшла заява-телеграма про прийняття спадщини за заповітом від імені дочки померлого ОСОБА_6, яка проживає у місті Владивосток, Російська Федерація, на підставі якої була заведена спадкова справа № 758 від 03 вересня 1999 року. 13 вересня 1999 року надійшла заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_6. Свідоцтво про право на спадщину не видавались.

Таким чином, враховуючи те, що після смерті ОСОБА_5 є спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини після його смерті, а тому у суду немає підстав для задоволення даного позову та для визнання за ОСОБА_1 права власності на 11/20 частин житлового будинку по вул. Железнякова, 186 в м.Ізмаїлі Одеської області.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 321 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про припинення права власності за померлим та визнання права власності відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7