Справа № 500/3014/15-ц
Провадження № 2/500/1905/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Пепеляшкова С.М.

при секретарі - Тюміній О.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача Ізмаїльської міської ради - Крупицької Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 3744 від 07 грудня 1998 року 7/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 7/75 частин даного житлового будинку, мотивуючи тим, що 07 грудня 1998 року між нею та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу 7/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, який було зареєстровано на Одеській Товарній Біржі, всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі виконані, з моменту укладення договору вона відкрито володіє та користується нерухомим майном, про те, що укладений договір потребував нотаріального посвідчення, їй стало відомо лише тепер. Однак через неможливість провести посвідчення договору вона звернулася до суду для підтвердження дійсності укладеного договору. 25 жовтня 2002 року позивачкою було укладено договір дарування частини будинку, відповідно до якого вона подарувала належні їй 14/75 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тобто на даний час їй належить 7/75 частин вищезазначеного житлового будинку. Договір купівлі-продажу позивачкою було укладено в період шлюбу зі ОСОБА_7, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року був визнаний безвісно відсутнім.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не з'явились, надали заяви, відповідно до яких просять розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають.

Вислухавши позивачку, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 1998 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 був укладений договір про купівлю-продаж 7/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1. Укладений між сторонами договір зареєстровано Одеською Товарною Біржею у відповідності до ст. 15 ЗУ "Про товарні біржі". Всі істотні умови договору до його реєстрації на біржі сторонами виконані. Позивач повністю розрахувався з продавцем, про що свідчить п. 5 укладеного Договору, крім того, на виконання умов укладеного договору позивачем проведено реєстрацію договору та переоформлення техдокументації на придбане нерухоме майно, про що свідчить запис, проведений органами КП МБТІ в техдокументації. З моменту придбання нерухомого майна позивач відкрито володіє та користується ним.

На момент укладення договору купівлі-продажу позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_7, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року був визнаний безвісно відсутнім за адресою: АДРЕСА_1, починаючи з 1963 року.

Відповідно до договору дарування частини будинку від 25 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 6009, ОСОБА_1 подарувала належні їй 14/75 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно з ч.2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 ЗУ "Про товарні біржі", між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачкою право власності на 7/75 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, оскільки належні їй 14/75 частин даного житлового будинку були відчужені нею на підставі договору дарування від 25 жовтня 2002 року.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 7/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, укладений 07 жовтня 1998 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, зареєстрований на Одеській Товарній Біржі за № 3744.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/75 частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Пепеляшков