Справа № 464/7215/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/5781/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Фейір К.О.,

позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прем'єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича про визнання незаконною постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" №74 від 02.03.2015 року, якою затверджено нову редакцію типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, а також про визнання недійсною частини Типового договору, -

в с т а н о в и л а:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Прем'єр-міністра України, в якому просить: " Визнати рішенням суду моє право споживача газу ОСОБА_2 на законний справедливий договір з постачальником газу, що залежить саме від Конкретних-Чітких умов Типового договору, чого немає в новому Типовому договорі від 2.03.2015 р."

Крім того, позивач просить суд: "...відповідно до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України визнати незаконними Рішення КМУ, Премєра А.П.Яценюка, що затвердив Типовий Договір від 02.03.2015 р. в порушення законодавства України "Про захист прав споживачів"..." та "...відповідно до норм ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" визнати недійсною ту частину Типового договору від 02.03.2015 р. затверджену Постановою КМУ №74 від 02.03.2015р. і Прем'єром А.П. Яценюком, якою неправильно застосовуються правила ПБСГ України на шкоду споживачам газу..."

Позов обґрунтовує тим, що нова редакція Типового договору "Про надання населенню послуг з газопостачання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 02 березня 2015 року за №74, містить положення, які, на думку позивача, порушують його законні права та інтереси, як споживача.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2, оскільки такий не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з таким вирішенням справи, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення, на думку апелянта, неправильної, неправосудної ухвали, яку слід скасувати, як таку, що перешкоджає провадженню у справі. Апелянт вважає, що при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі суд неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи фактично не доведені, висновки суду не відповідають нормам ст.11 ЦПК України, суд залишив без уваги те, що позивач звернувся до загального суду за захистом свого права, як споживач, а вирішення цього питання не відноситься до компетенції адміністративного суду (а.с.7).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2на обґрунтування доводів апеляційної скарги,перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглядаючи скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, а також п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у порядку цивільного судочинства, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Частиною 2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 4.2 Рішення Конституційного суду України №19-рп/2011 року від 14 грудня 2011 року зазначено, що рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України ( 254к/96-ВР ). Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно зі ст.ст.2,17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства; компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Звернувшись до суду з даним позовом, відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-XII), позивач зазначив, що відповідачем (Прем'єр міністром України) порушені його права, як споживача внаслідок встановлення у Типовому договорі "Про надання населенню послуг з газопостачання" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2015 року за №74, норм, які, на думку позивача, порушують його законні права та інтереси, як споживача.

Згідно з п.22 ст.1 Закону № 1023-XII споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У відповідності до визначень ст.11 цього ж Закону, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

В даному випадку відповідач не є суб'єктом, права і обов'язки якого регулюються Законом № 1023-XII.

В той же час, зміст позовних вимог фактично зводиться до непогодження позивача з нормами Типового договору "Про надання населенню послуг з газопостачання", який є складовою частиною постанови Кабінету Міністрів України №938 від 5.07.2006 р. від 02 березня 2015 року зі змінами та доповненнями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №74 від 03.03.2015 р., оскарження цього документу та дій Прем'єр- міністра України щодо видання цього документу, а також визнання цього Типового договору в частині порушення прав споживача незаконним.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Згідно ч.8 ст.49 цього Закону акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України, та можуть бути оскарженими до суду в порядку та у випадках, установлених законом.

За змістом ст.19 КАС України, справи щодо оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України розглядаються адміністративними судами.

Прем'єр міністр України, як глава Уряду, є вищою посадовою особою, а його конституційні повноваження регулюються у сфері публічного права.

В даному випадку, виходячи із суб'єктного складу осіб, які виступають сторонами у даній справі, а також виходячи із характеру спірних правовідносин, які випливають із змісту позовних вимог позивача, позов ОСОБА_2 носить публічно-правовий характер та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства за нормами КАС України, що вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі суду при відмові у відкритті провадження за даним позовом в порядку цивільно-правового провадження.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

Бойко С.М.