Провадження № 2-о/487/12/15
РІШЕННЯ

Іменем України

19.01.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Біцюка А.В.,

за участю

секретаря Бавикіної Т.В.,

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у грудні 2014 звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу.

Заява обумовлена тим, що 24.01.1997 між заявниками зареєстровано шлюб Прибужанською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Фактично шлюбні стосунки між заявниками припинились в 2007. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала та підтвердила викладені в ній обставини, просила їх задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просив їх задовольнити.

Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки бажання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати шлюб є добровільним та відповідає їх інтересам.

Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку частку у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Враховуючи те, що шлюбні відносини у сторін не склалися, шлюб існує формально, жоден з них не вживав заходів щодо примирення та збереження сімї, тому наполягання сторін на розірвання шлюбу базується на неможливості подальшого спільного життя і збереженні сімї.

За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст. 112 СК України є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 11, 88, 209 208-218, 234-235 ЦПК України, ст.ст. 105, 109 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.01.1997 Прибужанською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 02, розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу Парфенюк.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає чинності після спливу строку для апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через Заводський районний суд м. Миколаєва апеляційної скарги упродовж десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя А.В. Біцюк