Ухвала

іменем україни

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

Коротуна В.М., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» про стягнення заборгованості з заробітної плати, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від

5 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25 липня 2003 року він працював у відповідача на посаді головного інженера і був звільнений

1 лютого 2013 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що при звільненні з роботи відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі, позивач просив стягнути з

ПАТ «Концерн Хлібпром» на його користь заборгованість по заробітної плати в сумі 19 890 грн 82 коп., вихідну допомогу в розмірі середньої заробітної плати в сумі 3 793 грн 51 коп., середній заробіток за час

затримки розрахунку з 1 лютого 2013 року по день ухвалення судового рішення, що станом на 30 липня 2013 року становила 22 835 грн 96 коп., та моральну шкоду в сумі 5 тис. грн.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 5 вересня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Концерн Хлібпром» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у сумі 19 890 грн 82 коп. та 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Концерн Хлібпром» просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що з 1 листопада 2008 року

ОСОБА_3 працював на посаді головного інженера ПАТ «Концерн Хлібпром» та був звільнений згідно з наказом від 1 лютого 2013 року

№ 14 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату.

Відповідно до п. 5.21 колективного договору ВАТ «Концерн Хлібпром тарифні ставки, посадові оклади затверджуються адміністрацією в межах фінансових можливостей товариства.

Пунктом 5.22 зазначеного колективного договору визначено, що при зміні тарифних ставок і окладів встановлюється коефіцієнт співвідношень до тарифів (окладів) згідно Галузевої угоди.

Згідно із додатком до колективного договору № 16 «Положення про плату праці працівників ВАТ «Концерн Хлібпром», норми галузевої угоди щодо тарифних ставок та посадових окладів використовуються як орієнтири для диференціації оплати праці в залежності від фаху, кваліфікації працівників, складності та умов виконуваних робіт, приймаючи їх як мінімальні гарантії (а.с. 53, том 2).

У додатку № 17 до колективного договору визначено мінімальні гарантовані коефіцієнти міжпосадових співвідношень (співвідношень розмірів посадових окладів до окладу техніка) керівників, професіоналів, фахівців ВАТ «Концерн Хлібпром», в тому числі заступника директора з технічних питань, головного інженера - 2,6 та провідних інженерів всіх спеціальностей - 1,7 (а.с. 55, том 2).

25 січня 2011 року між Міністерством аграрної політики та продовольства України, галузевими об'єднаннями підприємств харчової і переробної промисловості та Профспілкою працівників аграрного комплексу України було укладено Галузеву угоду на 2011-2013 роки.

У п. 1.5 Галузевої угоди встановлено, що положення і норми Угоди є нормами прямої дії і як мінімальні гарантії є обов'язковими для дотримання в колективних договорах та при вирішенні питань регулювання соціально-економічних і трудових відносин на підприємствах, які за основним видом діяльності належать до харчової і переробної промисловості.

Згідно із ч. 3 ст. 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» сторонами угоди на галузевому рівні є власники, об'єднання власників або уповноважені ними органи і профспілки чи об'єднання профспілок або інших представницьких організацій трудящих, які мають відповідні повноваження, достатні для ведення переговорів, укладення угоди та реалізації її норм на більшості підприємств, що входять у сферу їх дії.

За змістом ч. 2 ст. 8 Закону України «Про колективні договори і угоди» угодою на галузевому рівні регулюються галузеві норми, зокрема щодо нормування і оплати праці, встановлення для підприємств галузі (підгалузі) мінімальних гарантій заробітної плати відповідно до кваліфікації на основі єдиної тарифної сітки по мінімальній межі та мінімальних розмірів доплат і надбавок з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі (підгалузі).

Статтею 9 цього ж Закону визначено, що положення генеральної, галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

За змістом зазначених норм встановлені галузевими угодами умови оплати праці є гарантіями для працівників в сфері оплати праці й безпосереднє застосування таких умов є обов'язковим для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії угоди.

Отже, доводи ПАТ «Концерн Хлібпром», у тому що останнє не є стороною і не підпадає під сферу дії сторін Галузевої угоди, спростовується матеріалами справи, а саме довідкою АА № 661526, що підтверджує належність відповідача до галузі харчової промисловості, яка є складовою частиною агропромислового комплексу (а.с. 175, том 1).

Тому, задовольняючи частково позов, судом першої інстанції, з висновкам якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано визначено суму у розмірі 19 890 грн 82 коп. шляхом відрахування різниці від належної до сплати позивачу загальної суми заробітної плати від сплаченої суми, оскільки вказану суму не було виплачено позивачу відповідно до його

окладу з урахуванням укладеної Галузевої угоди, а також правомірно стягнуто 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 237-1 КЗпП України.

Тому, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, касаційна скарга підлягає відхиленню згідно із положеннями ст. 337 ЦПК України.

Керуючись статтями 332, 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» відхилити.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від

21 серпня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від

5 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов В.М. Коротун І.К. Парінова С.П. Штелик