Справа № 490/9426/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Ковальовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, який проживає за адресою: м. Миколаїв, вул.. адміральська, 19, кв. 34, без вилучення паспортного документу до виконання зобов*язань, покладених виконавчими документами.

Свої вимоги державний виконавець мотивував тим, що на виконанні у відділі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу. Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання судових рішень, державний виконавець просив суд задовольнити вимоги подання у повному обсязі.

Державний виконавець до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та вимоги подання підтримав у повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом.

11.03.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-1629/11, виданого 17.07.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом в сумі 2381738,69 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 58054,93, пеню за період з 19.08.2011 року по 04.05.2012 року в сумі 7501062,26 грн., а всього 9940855,88 грн., а також судового збору у розмірі по 566,67 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі по 40,00 грн. з кожного.

Копія вказаної постанови направлено сторонам.

11.03.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 винесено постанову про розшук майна боржника та оголошення заборони на його відчудження.

Згідно довідки САДР УДМС України ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об*єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 13.03.2014 року за ОСОБА_1 не зареєстровано нерухоме майно.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 12.03.2014 року дані щодо джерел отримання доходів та щодо номерів рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах у боржника відсутні.

Згідно відповіді, наданої Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області 31.03.2014 року з вих. №11-14-0.3-1521/2-15, земельні ділянки за ОСОБА_1. не зареєстровані.

Згідно довідки від 12.04.2014 року, наданої Управління державної автомобільної інспекції, жодного транспортного засобу за боржником не зареєстровано.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника -фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свободі пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

У відповідності до п. 5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішення, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

За такого, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти, як будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події, тощо).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Однак, з матеріалів подання, на підтвердження доводів, викладених у поданні, державним виконавцем не надано жодних доказів. Також зі змісту подання не вбачається, що боржник має намір покинути територію України, державним виконавцем не перевірено у відповідних службах факти його перетину кордону та їх мету.

Таким чином, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду останнім не надано.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова