У Х В А Л А

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Карпенко С. О.,

Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради про визнання рішень недійсними, скасування державного акта на право власності на землю, за касаційними скаргами Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4 та Дніпропетровської міської ради на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 19 червня 2008 року № 183/1, на підставі якого земельна ділянка під самочинно збудованим гаражем, що знаходиться у його користуванні, приєднана до будинковолодіння по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4; визнати недійсним рішення сесії Дніпропетровської міської ради від 27 травня 2009 року, на підставі якого ОСОБА_4 одержала у приватну власність земельну ділянку площею 0,0552 га по АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданий 22 липня 2009 року на ім'я ОСОБА_4

Посилався на те, що в 1979 році зі згоди попереднього користувача земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, - ОСОБА_5 без відповідного дозволу органу виконавчої влади збудував гараж. Проте земельну ділянку площею 0,0552 га, на якій знаходиться гараж, приватизувати не може, оскільки оспорюваними рішеннями вказана земельна ділянка була надана у власність ОСОБА_4

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2014 року скасовано.

Визнано недійсним рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 19 червня 2008 року № 183/1 про внесення змін до рішення цього ж виконавчого комітету від 20 березня 1992 року № 140/2.

Визнано недійсним рішення сесії V скликання Дніпропетровської міської ради від 27 травня 2009 року № 124/46 про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0552 га по АДРЕСА_1 в частині земельної ділянки, що знаходиться під гаражем літ. «З».

Визнано недійсним виданий 22 липня 2009 року на ім'я ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0552 га по АДРЕСА_1 в частині земельної ділянки, що знаходиться під гаражем літ. «З».

У поданих касаційних скаргах Виконавчий комітет Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4 та Дніпропетровська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просять скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що рішення виконкому від 20 березня 1992 року № 140/2, яким було анульовану інвентарну справу на будинковолодіння АДРЕСА_1 та приєднано земельну ділянку площею 0,0552 га до будинковолодіння АДРЕСА_2, є актом одноразового застосування, тому не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування. За таких обставин рішення виконкому від 19 червня 2008 року № 183/1 про внесення змін до вказаного рішення є недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, ст. 155 ЗК України, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Як наслідок цього земельна ділянка площею 0,0552 га по АДРЕСА_1, на якій розташований гараж літ. «З», була передана ОСОБА_4 незаконно, а отже державний акт про право власності на вказану земельну ділянку є недійсним.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 був власником будинковолодіння АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 - власником будинковолодіння АДРЕСА_2.

У 1979 році зі згоди попереднього користувача земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, - ОСОБА_5, без відповідного дозволу органу виконавчої влади ОСОБА_3 збудував гараж літ. «З».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 20 березня 1992 року № 140/2 було анульовано інвентарну справу на будинковолодіння АДРЕСА_1 та приєднано земельну ділянку цього ж будинковолодіння до будинковолодіння АДРЕСА_2, що належало ОСОБА_6, без обліку гаража літ. «З».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 14 квітня 2004 року власником будинковолодіння АДРЕСА_2 є ОСОБА_4, яка є спадкоємицею ОСОБА_6

Рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 19 червня 2008 року № 183/1 внесені зміни до рішення цього ж виконавчого комітету від 20 березня 1992 року № 140/2, згідно з якими приєднано земельну ділянку будинковолодіння АДРЕСА_1 до будинковолодіння АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_6 з урахуванням земельної ділянки під гаражем літ. «З», який знаходиться у користуванні ОСОБА_3 (а. с. 35, 2. 1).

Відповідно до технічного паспорта станом на 11 липня 2008 року будинковолодіння АДРЕСА_2 складається із житлового будинку літ. «А-2», гаража літ. «В», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», навісу літ. Д», огорожі, споруди № 1-10 та самовільно побудованого гаража літ. «З» (а. с. 71-зворот, т. 1).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27 травня 2009 року № 124/46 земельна ділянка площею 0,0552 га, яка розташована по АДРЕСА_1, була передана у власність ОСОБА_4

22 липня 2009 року Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровську на ім'я ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯЖ № 479744 на право власності на вказану земельну ділянку, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої, дев'ятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ураховуючи наведене, правовими підставами набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України, або рішення за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 22 ЗК Української РСР 1970 року приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, не з'ясував, на якій правовій підставі з 1979 року ОСОБА_3 користується спірною земельною ділянкою та здійснив на ній будівництво гаража літ. «З», та якими доказами це підтверджується.

Таке має значення для вирішення питання, чи порушуються оспорюваними рішеннями виконавчого комітету права ОСОБА_3 та чи підлягають вони захисту в обраний ним спосіб.

Крім того, на порушення приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2013 року у справі № 2-417/11 було встановлено факт незаконного використання ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1, порушення останнім прав ОСОБА_4 на користування вказаною земельною ділянкою, у зв'язку з чим зобов'язано демонтувати самочинно збудований гараж та звільнити земельну ділянку від іншого майна (а. с. 203-204, т. 1).

Будь-які висновки з цього приводу в рішенні апеляційного суду відсутні.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. 10 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4 та Дніпропетровської міської ради задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук