Справа № 450/3527/14-ц Провадження № 2/450/470/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді - Данилів Є.О.

при секретарі - Курпіта П.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ "Львівський лікеро - горілчаний завод" Шипки О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Львівський лікеро - горілчаний завод" про стягнення різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду,-

в с т а н о в и в :

16.12. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ "Львівський лікеро - горілчаний завод" про стягнення різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду. Позивач у позовній заяві, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача в її користь середній заробіток /різницю в заробітку/ за час затримки виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11. 2014 року в період з 18.11. 2014 року по 02.07. 2015 року у розмірі 20 293, 50 грн. без врахування обов'язкових відрахувань та платежів; стягнути з відповідача в користь позивача 500, 00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Позивач у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

відповідачем не виконано рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11. 2014 року, що призвело до не виплати позивачеві середнього заробітку в період з 18.11. 2014 року по 02.07. 2015 року у розмірі 20 293, 50 грн. Зазначеними діями відповідача позивачеві заподіяна моральна шкода у розмірі 500,00 грн.

На підставі наведеного позивач у позовній заяві та уточненнях до неї просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, з цих підстав просив суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача ПАТ "Львівський лікеро - горілчаний завод" Шипка О.Р. у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги заперечив та пояснив суду, що у відповідача перед позивачем немає заборгованості оскільки згідно наказу № 93 від 31.12. 2014 року на підприємстві з 01.03. 2015 року запроваджено неповний робочий місяць, тому кількість днів вимушеного прогулу позивача складає 99. В свою чергу відповідачем виплачено позивачеві 15 000, 00 грн. заборгованості за час вимушеного прогулу. Відтак, заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17.11. 2014 року, яке набрало законної сили у цивільній справі № 450/1510/14 (а.с. 3) вирішено: рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2014 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівський лікеро-горілчаний завод» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково; визнати незаконним та скасувати наказ ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» №76-К від 02.06.2014 року про звільнення ОСОБА_1, інженера-технолога 2 категорії цеху оцту, з 02.06.2014 року у зв'язку зі станом здоров'я за п. 2 ст. 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді інженера-технолога 2 категорії цеху оцту з 2 червня 2014 року; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Львівський лікеро-горілчаний завод» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 2 червня 2014 року по 17 листопада 2014 року, включно в сумі 26 868 грн. 60 коп., що становить суму без урахування податків та обов'язкових платежів; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Львівський лікеро-горілчаний завод» на користь ОСОБА_1 500 грн. у якості відшкодування моральної шкоди; в решті в позові відмовити.

Наказом ПрАТ «Львівського лікеро - горілчаного заводу» № 87-К від 22.06. 2015 року (а.с. 90) ОСОБА_1 поновлено на посаді інженера-технолога 2 категорії цеху оцту з 02.06. 2014 року з оплатою праці відповідно до Штатного розкладу. Наказом ПрАТ «Львівського лікеро - горілчаного заводу» № 97-К від 02.07. 2015 року (а.с. 91) ОСОБА_1 звільнено з 02.07. 2015 року за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Зазначеним наказом визначено бухгалтерії провести остаточний розрахунок з ОСОБА_1, з врахуванням днів вимушеного прогулу з 18.11.2014 р. до 02.07.2015 р. за мінусом безпідставно виплаченої вихідної допомоги в сумі 4861,02 грн.

Відповідно до п. 5 розд. IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (далі - Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується шляхом ділення на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

При обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу окремі види виплат, визначені розділом III Порядку, не підлягають урахуванню, зокрема одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо (постанова Верховного Суду України від 23 січня 2012 р. у справі N 6-87цс11).

Із Довідки про доходи ОСОБА_1 (а.с. 4) слідує, що доходи позивача за квітень 2014 року склали 5 033, 28 грн., за травень 2014 року - 4 074, 56 грн., разом 9 107, 84 грн. кількість робочих днів складає 40. Зазначені вихідні дані дають підстави стверджувати, що математичний розрахунок представлений представником позивача згідно якого середньоденна заробітна плата позивача складає 227, 70 грн. Перевіривши представлений представником позивача розрахунок кількості робочих днів в період часу з 18.11. 2014 року по 02.07. 2015 року, суд прийшов до висновку що дійсно зазначений період включає 155 робочих днів. Згідно математичного розрахунку 155 х 227, 70 =35 293,50, суд прийшов до висновку, що позивачем вірно визначено її середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із невиконанням відповідачем рішення суду апеляційної інстанції.

Сторонами у судовому засіданні визнано та згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребує той факт, що позивачем отримано від відповідача наступні грошові кошти: 4 861, 02 грн. вихідної допомоги при звільненні, 15 000 грн. виплачено відповідачем позивачеві за час вимушеного прогулу, 19 244, 57 грн. позивачеві виплачено державним центром зайнятості. Згідно математичного розрахунку (4 861, 02 + 15 000,00 + 19 244, 57 =39 105,59) сума отриманих позивачем коштів за час вимушеного прогулу перевищує суму середньомісячної плати, яку позивач могла отримати за період часу з 18.11. 2014 року по 02.07. 2015 року. Наведені обставини об'єктивно свідчать про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача в користь позивача середнього заробіток/ різницю в заробітку/за час затримки виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11. 2014 року в період з 18.11. 2014 року по 02.07. 2015 року у розмірі 20 293, 50 грн. без врахування обов'язкових відрахувань та платежів. Відтак, відсутні і правові підстави для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки як слідує з наведеного позивач в повній мірі отримав суму середнього заробітку / різниці в заробітку/ за період 17.11. 2014 року в період з 18.11. 2014 року по 02.07. 2015 року.

Судовий збір у відповідності до вимог ч. 4 ст. 88 ЦПК України компенсується за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 4 ст. 88, ст.ст. 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. 27 ЗУ «Про оплату праці», ст. 236 КЗпП України, суд,-

вирішив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Львівський лікеро - горілчаний завод" про: стягнення середній заробіток /різницю в заробітку/ за час затримки виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.11. 2014 року в період з 18.11. 2014 року по 02.07. 2015 року у розмірі 20 293, 50 грн. без врахування обов'язкових відрахувань та платежів; стягнення з відповідача в користь позивача 500, 00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення

СуддяЄ. О. Данилів