Провадження №2/761/2190/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарях - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства "Державний гастрольно-концертний центр України" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Казенного підприємства "Державний гастрольно-концертний центр України" (надалі - відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 35 896,80 грн., середній заробіток за період з 29 квітня 2014 року у розмірі 61 446 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Пізніше позивач уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 35 896,80 грн., середній заробіток за період з 29 квітня 2014 року у розмірі 60 336 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 11 травня 2012 року по 30 квітня 2013 року включно працювала на посаді заступника директора з організаційних питань Казенного підприємства «Державний гастрольно-концертний центр України». Наказом № 6/1-к від 29 квітня 2014 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення із позивачем не було проведено розрахунок, у зв'язку з чим наразі відповідач не виплатив ОСОБА_1 нараховану заробітну плату у розмірі 35 896,80 грн. На підставі викладеного позивач звернувся з позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1, наказом №23-к від 11 травня 2012 року, позивач був прийнятий на посаду заступника директора з організаційних питань Казенного підприємства «Державний гастрольно-концертний центр України».

На підставі наказу № 6/1-к від 29 квітня 2014 року ОСОБА_1 звільнена із займаної посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається із Довідки № 80 від 09 жовтня 2014 року заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 у відповідача перед звільненням складає 35 896,80 грн.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, зазначені грошові кошти відповідачем не були виплачені.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Таким чином, відповідач зобов'язаний виплатити ОСОБА_1 фактично нараховану заробітну плату в сумі 35 896,80 грн.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України).

Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до п.2 зазначеної Постанови середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Час протягом якого працівники згідно із чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

У відповідності до Довідки про середню заробітну плату, що видана ОСОБА_1, позивачеві нарахована заробітна плата за лютий 2014 року у розмірі 8 085 грн., а за березень 2014 року - 4 043 грн.

Кількість робочих днів у лютому та березні становить 40 днів.

Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати складає: (8 085 грн. + 4 043 грн.) / 40 дн. = 303,02 грн.

Кількість робочих днів у період з 30 квітня 2014 року по 18 лютого 2015 року дорівнює 199 днів, а тому загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки становить: 303,02 грн. * 199 дн. = 60 336,80 грн.

Таким чином, відповідачем повинен виплатити позивачеві середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 60 336,80 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 рок відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач зазначає, що у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні ОСОБА_1 опинилась у нестабільному фінансовому становищі, що завдало останній тяжкої моральної шкоди.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, позивачем не надано до суду доказів на обґрунтування таких тверджень, а відтак, суд приходить до висновку про недоведеність такої позовної вимоги.

З огляду на зазначене, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 159, 208, 209, 212, 213-215, 222, 223, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Казенного підприємства "Державний гастрольно-концертний центр України" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Казенного підприємства "Державний гастрольно-концертний центр України" на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 35 896,80 грн.

Стягнути з Казенного підприємства "Державний гастрольно-концертний центр України" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 29 квітня 2014 року по 19 лютого 2015 року в розмірі 60 336 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" в дохід держави судовий збір у розмірі 962,33 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: