УХВАЛА

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Закропивного О.В., Журавель В.І.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 11 квітня 2016 року між акціонерним комерційним банком «Тас Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 68 тис. доларів США зі сплатою 19 % річних з кінцевим строком повернення до 10 квітня 2011 року. На забезпечення виконання зобов'язань між банком та ОСОБА_5 цього ж дня було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, що належить останній на праві власності. Оскільки зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконував, на вимоги банку позичальник і поручитель не реагували, утворилась заборгованість, яка станом на 31 серпня 2011 року становила 66 362 долари 14 центів США, що еквівалентно 528 952 грн 71 коп.

Ураховуючи наведене, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки, яка буде визначена в процесі здійснення виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 5 листопада 2012 року у задоволенні позову ПАТ «Сведбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ПАТ «Сведбанк» задоволено. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 11 квітня 2006 року у розмірі 66 362 долари 14 центів США, що за курсом Національного банку України становило 528 952 грн 71 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 4 червня 2013 року у порядку ст. 318 ЦПК України рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що встановлено факт неотримання у ПАТ «Сведбанк» ОСОБА_3 коштів у сумі 68 тис. доларів США у зв'язку з чим у останнього не виникло обов'язку щодо повернення коштів за указаним кредитним договором, тому позовні вимоги банку вважав безпідставними.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що відповідач уклав кредитний договір, отримав кредитні кошти та фактично частково виконував умови указаного кредитного договору й допустив заборгованість по кредиту. На вимоги банку позичальник і поручитель не реагували, утворилась заборгованість і у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вважав необхідним звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Суд апеляційної інстанції дійшов своїх висновків із порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою ЦПК України про апеляційне провадження.

Апеляційний суд розглядає справу з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі, і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК України відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Згідно з правилами ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

З матеріалів справи убачається, що на судове засідання у суді апеляційної інстанції, призначене на 15 січня 2013 року, судову повістку ОСОБА_4 не отримала.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_4, апеляційний суд неналежним чином перевірив її заперечення на апеляційну скаргу банку щодо неотримання ОСОБА_3 кредитних коштів та відсутності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Сведбанк».

Посилання апеляційного суду на заяву ОСОБА_4 про розгляд справи у її відсутності не є свідченням виконання судом апеляційної інстанції вимог ст. ст. 74, 304, 305 ЦПК України щодо повідомлення її про час і місце розгляду справи та підставою для розгляду справи без з'ясування її заперечень, на які вона послалась у цій же заяві (а. с. 242). При цьому апеляційний суд не взяв до уваги, що заява ОСОБА_4 не містить відомостей про вручення їй повістки на призначене судове засідання й причин її неявки, що є підставою для відкладення розгляду справи відповідно до вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК України.

Оскільки апеляційний суд, ухвалюючи судове рішення, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, його судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2013 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: О.В. Закропивний

В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик