Провадження № 6/389/41/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Знам'янського МРУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 21345 грн. 30 коп. на користь ОСОБА_3.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у ВДВС Знам'янського МРУЮ знаходиться виконавче провадження №48254162 по примусовому виконанню виконавчого листа №1-349, виданого 09 лютого 2007 року Кіровським районним судом м.Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 21345 грн. 30 коп. на користь ОСОБА_3 Постанова про відкриття виконавчого провадження повторно винесена 24 липня 2015 року та її копії направлено боржнику і стягувачу. Раніше, при попередньому відкритті виконавчого провадження у Кіровському ВДВС Кіровоградського МУЮ, боржнику для самостійного виконання рішення було надано строк до 10 березня 2012 року. Однак, у наданий строк боржник самостійно рішення не виконав. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що нерухоме майно, транспортні засоби та сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстровані, він ніде не працює, пенсію не отримує, інших джерел отримання доходу не має. На все рухоме та нерухоме його майно накладено арешти. У добровільному порядку боржник заборгованість не сплачує, на неодноразові виклики державного виконавця до ВДВС не зявляється, тобто ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з п.п.11.1.1 вказаної Інструкції, подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в узагальнені «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Однак, державним виконавцем ВДВС Знам'янського МРУЮ ОСОБА_1 не зазначено, які дії на вимогу державного виконавця не вчинив боржник ОСОБА_2 та не надано доказів умисного, свідомого ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, що є необхідною умовою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Тобто, факту ухилення боржника від виконання судового рішення, у зв'язку з чим до нього може бути застосовано такий захід впливу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобов'язань, державним виконавцем не зазначено. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження, так як, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 24 липня 2015 року, в акті ж державного виконавця від 19 жовтня 2015 року, зі слів сусідів, вказано, що приблизно з квітня 2015 року боржник не проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сам факт невиконання боржником у добровільному порядку рішення суду, не може беззаперечно свідчити про його ухилення від виконання покладених судовим рішенням обов'язків і не є безумовною підставою для задоволення подання про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Застосування визначених ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких, є неприпустимим.

З огляду на зазначене суд вважає, що факти викладені у поданні не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому підстави щодо застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України стосовно ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.210, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за межі України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції постановлену без виклику особи, яка її оскаржує, подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.В. Берднікова