НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 вересня 2015 рокуСправа № 322/547/14-ц

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: фізичної особи підприємця ОСОБА_4

про: виселення та повернення нежитлового приміщення.

30.07.2014 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов цивільний позов ОСОБА_3 до приватного підприємства «Велєс»-ОСОБА_4», в якому позивач просив суд виселити приватне підприємство «Велєс»-ОСОБА_4» в особі ОСОБА_4 з нежитлового приміщення авто гаражу, розташованого за адресою: 70100, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48 Ж, витребувати з чужого незаконного володіння приватного підприємства «Велєс»-ОСОБА_4» в особі ОСОБА_4 нежитлові приміщення авто гаражу «А» бокс 1-1 площею, 93,0 кв.м. та бокс 1-2 площею 114,7 кв.м., розташовані за адресою: 70100, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48 Ж, та повернути позивачу.

26.08.2014 позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив суд виселити приватне підприємство «Велєс»-ОСОБА_4» в особі ОСОБА_4 з нежитлового приміщення авто гаражу, розташованого за адресою: 70100, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48 Ж, витребувати з чужого незаконного володіння приватного підприємства «Велєс»-ОСОБА_4» в особі ОСОБА_4 нежитлові приміщення авто гаражу «А» бокс 1-1 площею 114,7 кв.м., розташовані за адресою: 70100, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48 Ж, та повернути позивачу.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.11.2014, постановленою судом у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, проведено заміну первісного відповідача на належного відповідача фізичну особу підприємця ОСОБА_4.

20.08.2015 позивачем до суду подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просить суд: виселити фізичну особу підприємця ОСОБА_4 з нежитлового приміщення авто гаражу, розташованого за адресою: 70100, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48 Ж; витребувати з чужого незаконного володіння фізичної особи підприємця ОСОБА_4 нежитлове приміщення автогаражу «А» бокс 1-1 площею 114,7 м.кв., розташоване за адресою: 70100, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48 Ж та повернути позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач є власником нежитлового приміщення автогаражу, розташованого за адресою: 70100, Запорізька область, смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48 Ж.

На протязі кількох років відповідач використовує бокс 1-1 площею 114,7 кв.м. для здійснення підприємницької діяльності.

До певного часу сторони по справі досягали домовленості щодо використання цього приміщення та його утримання. На теперішній час такої домовленості немає. Відповідач відмовляється укладати договір оренди приміщення, а також здійснювати будь-які платежі щодо його утримання, незаконно та безпідставно продовжує його використовувати і чинить позивачу перешкоди щодо здійснення права власності відносно цього боксу, що завдає позивачу певних збитків.

17 червня 2014 року позивач направив відповідачу листа з пропозицією у строк до 29 червня 2014 року включно здійснити заходи щодо укладення договору оренди боксу, а в разі незгоди звільнити приміщення від належного йому майна. Жодних дій у відповідь на цей лист відповідачем не вчинено.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 316, 317, 319, 321, 387, 391 ЦК України, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

22.12.2014 відповідачем подано заперечення проти позову, обґрунтовані наступним.

На думку відповідача, позивачем не надано суду належних доказів, що підтверджують його право власності на спірну нежитлову будівлю, а також примірник договору оренди нежитлового приміщення, на який посилається позивач, та докази відмови відповідача в укладенні цього договору.

У судовому засіданні представник відповідача позову не визнав та зазначив, що відповідач користується спірним нежитловим приміщенням на підставі усної домовленості з позивачем, у звязку з чим просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 29.09.2015 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_5 є власником нежитлової будівлі, автогаражу на 10 автомашин, яка складається, зокрема з: літ. А автогараж (пл. осн. 381,7 кв.м.); літ А` - автогараж (пл. осн. 48,8 кв.м.), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20.04.2007, зареєстрованим в реєстрі за № 695, а також Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 25457980 від 12.08.2014.

17 червня 2014 року позивач направив відповідачу листа з пропозицією в строк до 29.06.2014 включно здійснити заходи щодо укладення договору оренди боксів № 1-1 та 1-2, а в іншому випадку звільнення приміщення від майна, належного відповідачу.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24.02.2015 по справі № 322/1024/14, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09.04.2015, ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Леніна, 48-ж, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, спільною частковою власністю, визнання за ним права власності на 41/100 частину зазначеної будівлі, визнання недійсним свідоцтва про право власності на цю будівлю, посвідчене 20.04.2007 приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_7

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а частиною другою цієї статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Також, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

Таким чином, позивач як власник нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул. Леніна, 48ж, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, має право на захист свого права від порушення з боку відповідача, який користується її частиною без належної правової підстави, шляхом виселення відповідача та витребування від нього спірного боксу № 1-1.

Посилання відповідача на те, що він користується спірною будівлею на підставі усної домовленості з позивачем суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Пунктом 4 частини першої статті 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма, тобто і договір найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (ч. 1 ст. 793 ЦК України).

Зазначеним нормам кореспондує положення ч. 1 ст. 639 ЦК України, щодо можливості укладення договору у будь-якій формі лише якщо законом не встановлено вимоги щодо форми договору.

Отже, за відсутності укладеного між сторонами письмового договору оренди спірного нежитлового приміщення, відповідач не наділений будь-якими правами щодо користування ним.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В матеріалах справи наявні квитанції від 30.07.2014 № 13789.1504.1, від 08.08.2014 № 110, якими підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 487,20 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 задовольнити повністю.

2. Виселити фізичну особу підприємця ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з нежитлового приміщення автогаражу, розташованого за адресою: вул. Леніна, 48ж, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області.

3. Витребувати з чужого незаконного володіння фізичної особи підприємця ОСОБА_4 та повернути ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) нежитлове приміщення автогаражу літ. «А», бокс 1-1 площею 114,7 м.кв., розташований за адресою: вул. Леніна, 48ж, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області.

3. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков