Справа № 2-5409/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

12 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 01.07.2015 року звернувся з позовом до відповідача про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи тим, що позивачем було виплачено страхове відшкодування за Договором страхування № ПК006804 майнових інтересів власника автомобіля марки «Skoda OCTAVIA», д/н НОМЕР_1.

Зазначав, що застрахований автомобіль був пошкоджений з вини відповідача, вина якого підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.12.2014 року за результатами розгляду адміністративної справи відносно останнього за ст. 124 КУпАП.

Позивачем на підставі страхового акту №104394 від 18.02.2015 року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 48488,31 грн., яке було виплачено страхувальнику.

Тому позивач, скориставшись наданим йому законом правом, звернувся до відповідача із даною вимогою та просив стягнути з відповідача суму витрат, понесених позивачем у зв'язку із виконанням зобов'язань по виплаті страхового відшкодування, у розмірі 48488,31 грн., а також судовий збір.

Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову згоду представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової організації, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що 12.12.2014 року о 22-50 год. в м. Києві на вул. Урицького, 3, відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Мітсубіші», д/н НОМЕР_2, порушив п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Skoda OCTAVIA», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За обставинами вказаного ДТП відносно відповідача ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якого постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.12.2014 року останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

13.02.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2, власником автомобіля «Skoda OCTAVIA», д/н НОМЕР_1, було укладено договір добровільного страхування «ПРОСТО-КАСКО» № ПК006804, строком дії з 14.02.2014 року до 13.02.2015 року. Тому після настання страхового випадку ОСОБА_2 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка відбулась 12.12.2014 року.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Позивачем з урахуванням Звіту з оцінки транспортного засобу №1376/104394 від 17.12.2014 року, Акту технічного стану транспортного засобу №0396 від 17.12.2014 року, 18.02.2015 року було складено страховий акт №104394, на підставі якого було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 48488,31 грн.

Свідченням того, що страхове відшкодування було виплачено вигодонабувачу, є платіжне доручення №2832 від 19.02.2015 року на суму 48488,31 грн., копія якого міститься в матеріалах справи.

Отже, підставою для даної виплати стало пошкодження автомобіля марки автомобіля «Skoda OCTAVIA», д/н НОМЕР_1, внаслідок даного ДТП з вини відповідача ОСОБА_1 через порушення ним правил дорожнього руху, в результаті якого було завдано пошкодження автомобілю марки «Skoda OCTAVIA», д/н НОМЕР_1, що був застрахований власником у позивача на підставі укладено договір добровільного страхування «ПРОСТО-КАСКО» № ПК006804 від 13.02.2014 року.

Також судом встановлено, що відповідно до відомостей про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 16.03.2013 року, не було встановлено наявності полісу, яким би було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача ОСОБА_1 на час ДТП.

Тому, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що за відсутності даних про наявність страхування цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_1 як власника (володільця на законних підставах) транспортного засобу перед третіми особами на час ДТП, яка мала місце 12.12.2014 року, саме останній є відповідальним за завдану шкоду внаслідок ДТП, а тому пред'явлений позов до нього про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованим.

За таких обставин, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач є відповідальним за завдану шкоду, пред'явлений позов позивачем до нього є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Також згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст.993 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 48488,31 грн. та судовий збір в розмірі 484,88 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: