Номер провадження 4-с/643/87/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Майстренко О.М. при секретарі Шабатько Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ, 3-ті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 -

В с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою та просить визнати дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 та начальника Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_5, в частині арешту, опису та реалізації лише 1/3 квартири АДРЕСА_1, у зведеному виконавчому провадженні №43205249 при виконанні виконавчого листа №2-161-10, виданого 15.04.2011 року Московським районним судом м. Харкова та виконавчого листа №2027/10583/12 від 03.10.2013, виданого 03.10.2013 Московським районним судом м. Харкова, незаконними.

Зобов'язати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 та начальника Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_5 здійснити усі заходи, направлені на примусове виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2011 по справі №2-161/11 та рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2013 по справі №2027/10583/12, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування посилається на те, що на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №43205249 з виконання виконавчого листа №2-161-10, виданого 15.04.2011 року Московським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 8364 грн. та виконавчого листа №2027/10583/12 від 03.10.2013, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 9676 грн. Перший виконавчий лист видано на виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2011 року, постановленого за участі прокурора Московського району м. Харкова, яким на підставі статті 121 Конституції України та статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року здійснювалося представництво інтересів ОСОБА_1 в суді.

Вперше виконавче провадження було відкрито 05.05.2011 року державним виконавцем Погосян В.В., в подальшому, виконавче провадження перебувало на виконанні інших державних виконавців - Краснікова О.О., Хоменко М.В., Мхітарян Е.М.

З 11.10.2013 року зведене виконавче провадження перебуває на виконанні державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4

В ході судового розгляду справи, з метою забезпечення позову, ухвалою суду від 28.04.2010 по справі №2-407/10, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Ознайомленням з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що 28.10.2011 (вхідний №10948) Московським ВДВС ХМУЮ отримано інформацію з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №8677/1 від 05.10.2011 згідно якої на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрована на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2.

Під час, виконавчого провадження коштів та інших цінностей боржників, достатніх для задоволення вимог стягувача, окрім вищевказаного нерухомого майна, державним виконавцем не виявлено, у зв'язку з чим виконавчі документи неодноразово повертались стягувачу на підставі п.2 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала.

Представник виконавчої служби проти скарги заперечує, посилаючись на те, що державним виконавцем були прийняті всі необхідні заходи, щодо виконання рішень суду.

З-ті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилися.

Суд, вислухавши заявника, представника Московського ВДВС ХМУЮ, перевіривши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню по наступним підставам.

Як було встановлено судом на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №43205249 з виконання виконавчого листа №2-161-10, виданого 15.04.2011 року Московським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 8364 грн. та виконавчого листа №2027/10583/12 від 03.10.2013, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 9676 грн. Перший виконавчий лист видано на виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2011 року, постановленого за участі прокурора Московського району м. Харкова, яким на підставі статті 121 Конституції України та статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року здійснювалося представництво інтересів ОСОБА_1 в суді.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Згідно положень статті 83 Закону України «Про виконавче провадження»

контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати

недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В порушення вищевказаних норм чинного законодавства, маючи достовірну інформацію про наявність у боржників нерухомого майна, на яке може бути накладено стягнення, державним виконавцем більше 3-х років жодних заходів щодо його арешту, опису та продажу, відповідно до ст.ст. 52, 57,62 Закону України «Про виконавче провадження» не вживалось, начальником Московського ВДВС відповідний контроль не здійснювався.

Після численних скарг заявника до органів державної виконавчої служби та органів прокуратури, державним виконавцем лише у 2015 році вжито заходів до накладення арешту та опису майна боржників.

Листом №43205249/10-30/ДВ-5 від 02.06.2015 державним виконавцем запропоновано здійснити авансування витрат виконавчого провадження, пов'язаних з реалізацією квартири АДРЕСА_1.

09.06.2015 заявником подано заяву про надання згоди на авансування витрат виконавчого провадження, пов'язаних з реалізацією квартири АДРЕСА_1.

Однак, згідно рахунку №1659/15 від 25.06.2015 ФОП ОСОБА_6 та відповідної калькуляції до нього, проводиться оцінка арештованого майна, а саме -1/3 квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2.

Згідно виконавчих листів №2-161/10 від 15.04.2011 та №2027/10583/12 від 03.10.2013, виданих Московським районом судом м. Харкова суми боргу підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За інформацією КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_2 зареєстровано: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.12.1997 по справі № 2-3192. За ОСОБА_3 зареєстровано: 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності солідарним боржникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Відповідно до ч. 4 вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ. Відповідно до ст. 7 Закону учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Таким чином, скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження » ст.. 383-386 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 та начальника Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_5, в частині арешту, опису та реалізації 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, у зведеному виконавчому провадженні №43205249 при виконанні виконавчого листа №2-161-10, виданого 15.04.2011 року Московським районним судом м. Харкова та виконавчого листа №2027/10583/12 від 03.10.2013, виданого 03.10.2013 Московським районним судом м. Харкова, незаконними.

Зобов'язати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ та начальника Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ здійснити усі заходи, направлені на примусове виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2011 по справі №2-161/11 та рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2013 по справі №2027/10583/12, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

На ухвалу може бути подана апелляційна скарга протягом 5 днів.

Суддя :