Справа № 202/6906/15-ц
Провадження № 2/202/4388/2015
04 вересня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання права приватної власності на майно, -
В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання права приватної власності на: житловий будинок садибного типу, загальною площею 112,00 кв.м., що розташований за адресою: що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б; житловий будинок садибного типу, загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21.
Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, ОСОБА_1 є сином та спадкоємцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 02 листопада 2010 року, а ОСОБА_2 є дочкою та спадкоємицею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 02 листопада 2010 року.
Судом встановлено, що позивач у 2012 році за власні кошти і власними силами збудував на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21, житловий будинок садибного типу, загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м.
Право власності на даний обєкт нерухомості ні за ким не реєструвалось.
1 тамбур, 7,9 кв.м.;
2 коридор, 6,9 кв.м.;
3 житлова, 14,9 кв.м.;
4 житлова, 16,2 кв.м.;
5 житлова, 18,3 кв.м.;
6 кухня, 12,3 кв.м.;
7 санвузол, 10,8 кв.м.
Згідно Технічного висновку щодо оцінки стану будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку 21, літ. А-1, розташованого по вулиці Левадна в м. Дніпропетровську:
- стан будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку 21, літ. А-1, розташованого по вулиці Левадна в м. Дніпропетровську в цілому класифікується, як нормальний (І категорія);
- реалізовані конструктивна та архітектурно-планувальні рішення, які використані при будівництві індивідуального житлового будинку, відповідають вимогам діючих нормативних документів, будівля може функціонувати, у відповідності зі своїм призначенням;
- огороджуючі конструкції індивідуального житлового будинку літ. А-1, розташованого за адресою: вул. Левадна, 21, в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська за опором до теплопередачі відповідає вимогам ДБН В.2.6-31:-2006 «Теплова ізоляція будівель».
Також позивачем зазначено, що він за власні кошти побудував житловий будинок загальною площею 112,00 кв.м., що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б, проте, на підтвердження даного факту не надано жодного доказу.
З пояснень позивача судом встановлено, що ОСОБА_2 05 серпня 2015 року без згоди на те позивача уклала з Сергієнко ОСОБА_4 оренди житлового будинку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21, а також ОСОБА_4 оренди житлового будинку, що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б.
Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною 1 статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частиною 3 статті 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
З приводу позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 112,00 кв.м., що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б, то суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині, оскільки позивачем не доведено факту самочинного будівництва даного обєкту нерухомості.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 58-62, 88, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання права приватної власності на майно задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1 011,16 грн. (одна тисяча одинадцять гривень 16 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.П. Мороз