Справа № 487/5676/15-ц
Провадження № 2/487/2347/15
УХВАЛА

13.11.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

секретаря Уманського І.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між нею та ОСОБА_5 удаваним правочином; визнати, що між сторонами мало місце укладення договору довічного утримання; у зв*язку з невиконанням обов*язків за договором довічного утримання розірвати договір довічного утримання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявила клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №12, розташовану в будинку №29 по вул. Крилова в м. Миколаєві, обгрунтовуючи його тим, що відповідач може скористатися правом відчуження квартири з метою унеможливити виконання рішення суду (якщо таке буде прийнято на користь позивача).

Суд, заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання про забезпечення позову таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Судом, враховуючи зміст позовних вимог, встановлено, що фактично предметом спору є квартира №12, розташована в будинку №29 по вул. Крилова в м. Миколаєві. Суд вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду в разі, якщо позовні вимоги буде задоволено, у зв*язку з чим, необхідно для забезпечення позовних вимог ОСОБА_3 накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_5 В даному випадку право власності особи обмежується, але на певний час, і це обмеження відбувається у встановлених законом межах. В разі необґрунтованості позову, і ухваленні відповідного судового рішення, арешт буде знято судом у встановленому законом порядку і обсяг меж здійснення права власності відновлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним задовольнити.

Для забезпечення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним накласти арешт на квартиру №12, розташовану в будинку №29 по вул. Крилова в м. Миколаєві, яка належить ОСОБА_5.

Копію ухвали направити для виконання до Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ та сторонам для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.А. Карташева