№ 556/1153/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2015 року Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді- Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в:

В суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що в с. Суховоля, вул..Колгоспна, 91а, Володимирецького району Рівненської області, мотивуючи слідуючим:

08.05.1990 року помер дід позивача - ОСОБА_4. Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в с. Суховоля, вул..Колгоспна, 91а, Володимирецького району. Після смерті ОСОБА_4 вказаний будинок успадкував батько позивача ОСОБА_5, який фактично вступив в управління спадковим майном, проживав з останнім, доглядав його, вели спільне господарство, користувався садом і городом, покращував стан будинку. Інші спадкоємці спадщини не приймали.

13 грудня 2014 року ОСОБА_5 помер і після нього відкрилась спадщина, до складу якої входить і вище вказаний будинок в с. Суховоля, вул.. Колгоспна, 91 а. Вказану спадщину позивач прийняв як спадкоємець за законом, проживав з покійним однією сім»єю, однак спадкові права оформити не зміг через відсутність правовстановлюючи документів. Просить визнати за ним право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК.

Позивач надіслав суду заву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Відповідачі заявлені вимоги визнали, направили заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю.

Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Обєкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту , або не обмежені в обороті , або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи.

Судом встановлено, що 08.05.1990 року помер дід позивача ОСОБА_4, і з цього часу після нього відкрилась спадщина.

Враховуючи, що правовідносини з приводу відкриття та прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 виникли до 01 січня 2004 року, для вирішення спору суд застосовує норми Цивільного Кодексу України 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

У відповідності до ст.548 Цивільного Кодексу України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Як вбачається зі ст..549 цього ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 вступив у фактичне управління спадковим майном житловим будинком в с. Суховоля, вул.. Колгоспна, 91 а Володимирецького району, оскільки проживав у цьому будинку на час смерті батька. Продовжував доглядати за будинком, користувався садом і городом на протязі 1990-2014 р.р., до часу своєї смерті в грудні 2014 року. Дана обставина підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Оскільки вище згаданий житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлому ОСОБА_4 на праві власності, що стверджується технічним паспортом, виданим КП «РОБТІ», після його смерті відкрилась спадщина, яку своєчасно і у встановленому законом порядку прийняв його син ОСОБА_5, який вступив у фактичне управління спадковим майном.

Будь-які інші особи спадщину після смерті ОСОБА_4 не приймали , що стверджується довідкою Володимирецької ДНК №331/01-16 від 21.08.2015 р.

Також судом встановлено, що 13 грудня 2014 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №164310, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входить також і житловий будинок в с. Суховоля, вул.. Колгоспна, 91 а Володимирецького району.

Позивач спадщину після смерті батька ОСОБА_5 прийняв, оскільки проживав з останнім однією сім»єю, що стверджується довідкою Рафалівської сільської ради №02-08/350 від 11.08.2015 р.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.. 1270 ЦК України)

Оскільки за життя ОСОБА_5 не зареєстрував належне йому право власності, здійснення державної реєстрації за ним в даний час є неможливим, так як цивільна правоздатність особи та право власності на майно припиняються з часу смерті особи, як це передбачено ст..ст. 25, 346 ЦК України.

З урахуванням викладеного , суд приходить до висновку, що оформлення права власності на спадщину після смерті ОСОБА_5 в позасудовому порядку неможливе.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, прийнявши спадщину після смерті батька, у відповідності до положень ст. 1216 ЦК України набув право власності на житловий будинок в с. Суховоля, вул. Колгоспна, 91а. І на підставі викладеного його позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208-209, 212-213 ЦПК України , ст.ст. 177, 178, 328, 1216, 1218, 1222-1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 548, 549 Цивільного Кодексу України 1963 року, ч.4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, паспорт серії СР №417984 виданий Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області 02.06.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок та інші господарські будівлі, що розташовані в с. Суховоля, вул..Колгоспна, 91а, Володимирецького району Рівненської області, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 13 грудня 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 449,08 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :