АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/7495/15 Справа: 635/1235/15-ц Категорія: «договірні правовідносини» Головуючий 1 інстанції: Савченко Д.М. Доповідач: Малінська С.М.
Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - Малінської С.М.,

суддів - Даниленка В.М. ,

Котелевець А.П.

за участю секретаря- Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської державної адміністрації до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року комунальне підприємство теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (далі - КП теплових мереж) |звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідач проживає у АДРЕСА_1, є їх абонентом та отримує комунальні послуги з теплопостачання, які своєчасно не оплачує. У зв'язку з цим підприємство звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, який було видано 29 лютого 2012 року, проте за заявою відповідача було скасовано судом 15 жовтня 2013 року. Оскільки заборгованість не погашена, позивач просив стягнути на його користь з відповідача борг за послуги з теплопостачання за період з 01 січня 2009 року по 01 жовтня 2014 року у розмірі 1666 грн. 26 коп.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги у сумі 1 666 грн. 26 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Задовольняючи позов КП теплових мереж, суд першої інстанції, виходив із того , що позивач є виконавцем послуг з теплопостачання, які надаються та споживаються відповідачем, але своєчасно та в належному розмірі ним не оплачуються. При тому відсутність письмового договору між сторонами не є підставою для несплати отриманих комунальних послуг.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції , вказавши на те, що вимоги КП теплових мереж відповідають положенням Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Також суд зазначив, що строк позовної давності позивачем пропущено з поважних причин, оскільки переривався виданням судового наказу, який у подальшому було скасовано.

Проте з таким висновком апеляційного суду не погодився Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який ухвалою від 23 вересня 2015 року скасував ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2015 року , справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ; ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_3 проживає у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 є абонентом КП теплових мереж та отримує від останнього комунальні послуги з теплопостачання, які своєчасно не оплачує.

У зв'язку з цим КП теплових мереж звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, який було видано Харківським районним судом Харківської о 29 лютого 2012 року, проте за заявою відповідача було скасовано ухвалою від 15 жовтня 2013 року. Оскільки заборгованість не погашена, позивач просив стягнути на його користь з відповідача борг за послуги з теплопостачання за період з 01 січня 2009 року по 01 жовтня 2014 року у розмірі 1 666 грн. 26 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. П. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону України передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

У зв'язку з наведеними доводи ОСОБА_3 на відсутність договору з КП теплових мереж не є підставою для несплати наданих і отриманих ним послуг з теплопостачання.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-59 цс 13 від 30 жовтня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ІДПК України є обов'язковою для судів.

Проте не можна погодитись з висновком суду першої інстанції щодо застосування положень ЦК України про позовну давність.

Так, суд першої інстанції зазначив, що у зв'язку з видачею судом судового наказу є підстави вважати, що позивач пропустив строк позовної давності з поважних причин.

Згідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення. Тому подання КП теплових мереж заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність.

Отже, підстави вважати, що позивач пропустив строк позовної давності та визначати поважність причин такого пропуску є помилковим.

Крім того, суд у порушення наведених норм права не врахував те, що переривання перебігу строку позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, позивач просив стягнути заборгованість з теплопостачання за період з 01 січня 2009 року по 01 жовтня 2014 року, пред'явивши позов у грудні 2014 року. При цьому заява КП теплових мереж про видачу судового наказу до суду датована 30 січня 2012 року (а.с. 5) і судом апеляційної інстанції зі слів представника КП теплових мереж встановлено , що ця заява була пред'явлена до суду у встановленому законом порядку 30 січня 2012 року. Разом з тим, позивач просив про стягнення заборгованості за період, починаючи з 01 січня 2009 року, що знаходиться поза межами трирічного строку подання до суду заяви про видачу судового наказу. На а.с.57 знаходиться заява ОСОБА_2 , який діє в інтересах відповідача , про застосування строку позовної давності.

Таким чином , враховуючи , що позивач просив стягнути заборгованість з теплопостачання за період з 01 січня 2009 року по 01 жовтня 2014 року, пред'явивши позов у грудні 2014 року, звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 30 січня 2012 року за період з 01.01. 2009 року , враховуючи трирічний строк позовної давності та заяву відповідача про застосування строку позовної давності , судова колегія вважає , що перебіг строку позовної давності відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України розпочався з 31 січня 2009 року. Судова колегія при цьому врахувала , що 30.01.2012 року , поданням заяви про видачу судового наказу було перервано строк позовної давності.

Оскільки відповідно до ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново , то судова колегія вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково , стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 31.01.2009 року по 01.10.2014 року.

Враховуючи розрахунок , наданий позивачем ( а.с. 10 ) , заборгованість відповідача за січень 2009 року складає 344,54грн. Заборгованість за один день - 31.01.2009 року складає 11,11 грн. ( 344,54грн. : 31день = 11,11грн.).

Таким чином , судом першої інстанції безпідставно стягнуто за 30 днів січня 2009 року 333,43 коп. ( 344,54грн. - 11,11 грн = 333,43 грн.). Загальна сума заборгованості , що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1332 , 83коп. ( 1666,26грн. - 333,43 грн. = 1332 , 83грн. ).

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України , пропорційно до задоволеної частини позовних вимог , судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 133, 28 грн.

На підставі наведеного , керуючись ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» , ст.ст. 10-11; 95 , 257, 264, 292; 297 ;303 ; 304 ; 307, 309 ; 313 - 315 , 317 ; 319 ЦПК України , судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2015 року змінити в частині суми заборгованості, що підлягає стягненню та судових витрат.

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської державної адміністрації задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської державної адміністрації заборгованість за спожиті комунальні послуги у сумі 1332,83 грн. ( одна тисяча триста тридцять дві грн. 83 коп.) та 133, 28 грн. судових витрат.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :