Справа №463/2730/15-ц
Провадження №2/463/1372/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача, який у встановленому законом порядку неодноразово уточнювала, та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Львівгаз» матеріальну шкоду на загальну суму 2006 грн. та моральну шкоду, яку в сукупності оцінює до розміру 3100,66 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 350 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на початку квітня 2015р. від відповідача отримала квитанцію, в якій розрахунок з 15.03.2015р. по 30.04.2015р. проведено згідно з новими тарифами, хоча такі тарифи набули чинності лише 01.04.2015р. Незважаючи на її попередні звернення, між сторонами не було укладено договору про надання послуг газопостачання, і після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови про збільшення з 01.04.2015р. вартості газу для населення, представник відповідача 18.03.2015р. зняв показники лічильника у квартирі де вона мешкає, які згідно квитанції становили 30 682 кубічних метрів. Проте, такі показники не співпадають з тими, які вона повідомила відповідача через урядову лінію і відрізняються на 10 кубічних метрів. Вважає, що перед підняттям тарифів, а саме 31.03.2015р. відповідач повинен був провести звірку лічильників, однак цього не зробив. У вказаний термін не забезпечив явки свого представника в її помешкання, а у квитанції за травень 2015р. зазначив, що саме вона повинна виконувати обовязок щодо надання показників газового лічильника. Тому, є переконана, що за період з 15.03.2015р. по 01.04.2015р. відповідач протизаконно проводив нарахування за новими тарифами, які почали діяти лише з 01.04.2015р., а додатковим доказом цієї протизаконної поведінки вважає той факт, що відповідач з незрозумілих причин зменшив опалювальну площу її помешкання. За її обрахунками, станом на 18.03.2015р. показники газового лічильника становили 30 670 кубічних метрів. За аналогічний період 2014 року трата газу становила 220 кубічних метрів. Таку цифру кладе в основу свого розрахунку, яку ділить пропорційно використаним дням, внаслідок чого вважає, що трати газу на опалення її житла за спірний період становлять 110 кубічних метрів, а відповідач, за таких обставин, повинен повернути їй 300 грн. Крім цього, вимушено понесла витрати на лікування в сумі 1300 грн., які також просить стягнути з відповідача в якості матеріальної шкоди. Крім цього, намагалась передати дані про показники лічильника в телефонному режимі, однак протягом трьох днів не змогла додзвонитись до відповідного підрозділу підприємства відповідача. Після телефонної розмови її сина з головою правління щодо вказаного питання, запит на отримання публічної інформації також не вдалось передати через відмову в його прийнятті. У звязку з цим, на адресу керівника ПАТ «Львівгаз» було відправлено телеграму з показниками лічильника, вартість якої становить 49 грн. і які також просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також 22 грн. за отримані послуги компютерної прогарами Windows XP, 5 грн. вартості копіювання матеріалів та 6 грн. вартості поштового переказу.

Крім цього, у червні 2015р. отримала квитанцію про оплату газу за червень 2015р. З такою сумою не згідна, оскільки до неї включено суму для оплати за період, правильність нарахування якого нею оскаржується. За її обрахунками, які наведені в уточненій позовній заяві від 14.07.2015р., станом на 31.03.2015р. показники газового лічильника становили 30 855,6 кубічних метрів. З врахуванням 25-ти відсоткової знижки, яку отримує як дитина війти, загальна вартість повинна становити 127 грн. Відтак, послуга за червень збільшена на 326 грн., і тому, збільшила свої позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 324 грн. Загалом, просить стягнути з відповідача 2006 грн. матеріальної шкоди.

В обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди покликається на те, що внаслідок дій відповідача її життя зазнало вимушених змін. Пять звернень у різні інстанції для захисту порушеного права не принесли успіху, внаслідок чого відчула абсолютну безпомічність перед посадовими особами та втратила віру у можливість захисту свого права. Все це викликало необхідність витрачати час на збирання доказів, складання документів, звернення до суду та участь в судових засіданнях. Ситуація для неї є стресовою, і кожне звернення лише посилює пригнічений внутрішній стан. Таким чином, зазнала травм її психіка та здоровя. Шість разів до неї викликали швидку допомогу і все це на фоні того, що вона є людиною похилого віку, має статус «Дитини війни» та «Ветеран Праці», має державні нагороди. Ступінь моральних страждань, які є наслідком протиправних дій з нарахування оплати за газ по нових тарифах у період, коли діяли попередні тарифи оцінює до розміру 3000 грн. Моральну компенсацію за розмову з посадовою особою відповідача, заступником голови правління та за відмову прийняти запит на отримання публічної інформації оцінює до розміру 0,66 грн., а ситуація, яка мала місце у червні 2015р. щодо направлення їй квитанції із збільшеною сумою боргу в еквіваленті завдали їй моральних страждань на суму 100 грн. Відтак, загалом з відповідача просить стягнути моральну шкоду в розмірі 3100,66 грн.

При цьому, в первинній позовній заяві матеріальні та моральні збитки в загальному розмірі 4600 грн. просить стягнути або в грошовій формі, або шляхом зарахування оплати послуг газопостачання за майбутній період.

В судове засідання позивач не зявилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В прохальній частині позову справу просить слухати у її відсутності.

Представник відповідача згідно належної довіреності від 03.04.2015р. ОСОБА_1 проти обґрунтованості позовних вимог заперечив, оскільки зняття показань лічильника газу, згідно вимог чинного законодавства проводиться, самим споживачем станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначається ним у платіжних документах. Відповідач, в свою чергу, має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Оскільки за адресою проживання позивача не було надано показників газового лічильника станом на 01.04.2015р., нарахування за використаний природний газ проведено на основі діючого програмного забезпечення і згідно фактичного споживання газу. За період з 18.03.2015р. по 31.03.2015р. проведено нарахування за ціною 1,0890 грн., внаслідок чого сума, яку повинен заплатити позивач саме у цей період становить 113,74 грн. Загалом же, у період з 18.03.2015р. по 30.04.2015р., враховуючи пільговий статус позивача як особи, яка має статус «Дитини війни», а також період, коли ціни за спожитий природний газ нараховувались за попередніми тарифами, сума для оплати становила 453,93 грн., яка і була нарахована позивачу для оплати. За таких обставин, будь-яких порушень законодавства в сфері проведення розрахунку за спожитий природний газ відповідачем не допущено. Ціни, які нараховані позивачу до оплати відповідають вартості і обсягу спожитого природного газу, внаслідок чого позов не може визнаватись обґрунтованим. Що стосується змін в опалювальній площі квартири позивача, то в базі даних ПАТ «Львівгаз» таких дій не вчиняв. З наведених вище підстав виключається можливість задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки діями відповідача не порушувалися норми чинного законодавства, а відтак, і права позивача. Тому, в цілому, позов з врахуванням всіх його уточнень просить залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до квитанції про оплату (а.с.4), позивач є споживачем послуг газопостачання, які надаються відповідачем за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 22/32.

Враховуючи зміст обставин, які наведені позивачем в заяві та уточненнях до неї, підставою позову є правильність нарахування ціни та кількості спожитого природного газу мешканцями квартири АДРЕСА_1 за період з 15.03.2015р. по 31.03.2015р., на чому наголосила позивач в первинній позовній заяві (а.с.1).

Забезпечення проведення тарифної та цінової політики на ринку природного газу, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», який був чинним у спірний період, належало до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Роздрібні ціни на газ, що використовується для потреб населення, які діяли у спірний період встановлювались Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 420 від 03.04.2014р. «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення».

Згідно цієї Постанови, за умови, що обсяг споживання природного газу не перевищує 2500 м3 на рік, за наявності газових лічильників його ціна для населення за 1 м3 встановлюється на рівні 1,089 грн.

В той же час, в письмових запереченнях відповідача, які долучені до матеріалів справи (а.с.16-17) проведено розрахунок вартості оплати спожитого природного газу за період з 18.03.2015р. по 30.04.2015р., де зокрема зазначено, що у спірний період з 18.03.2015р. по 31.03.2015р. розрахунок проведено за ціною 1,0890 грн. За цей період, згідно розрахунку, сума до оплати становить 113,74 грн., а за весь період загалом 453,93 грн.

В квитанції про оплату вартості спожитого природного газу за період з 23.04.2015р. по 22.05.2015р. (а.с.4), тобто за наступний розрахунковий період зазначено, що борг на початок цього періоду, тобто за спірний період, також становить 453,93 грн.

Оскільки поданий представником відповідача розрахунок повністю спростовує мотиви позову про проведення нарахування за новими тарифами до моменту їх введення в дію, то вимоги позивача необґрунтовані.

Крім цього, суд не може взяти до уваги покликання позивача про те, що станом на 18.03.2015р. показники лічильника газу становили 30670 кубічних метрів.

Відповідно до п. 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», які затверджені Постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246, зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Згідно робочого листка від 18.03.2015р. (а.с.19) під час здійснення представником відповідача контролю за правильністю зняття показань та оформлення платіжних документів, показники газового лічильника квартири позивача були зняті на рівні 30 682 кубічний метрів. Станом на 22.04.2014р., що також відображено в робочому листі (а.с.20), показники лічильника встановлювались на рівні 30 893 кубічних метрів.

Оскільки як в першому, так і в другому випадку позивач особисто погодилась з показаннями, які зафіксував представник відповідача, про що поставила свої підписи в робочих листках, її судження про наявність на газовому лічильнику станом на 18.03.2015р. показів на рівні 30 670 кубічних метрів є голослівними, а враховуючи, що саме вона несе обовязок проводити зняття показань газового лічильника станом на 1 число кожного місяця, відсутність такої звірки з боку відповідача до моменту введення нових тарифів не може вважатись доказом неправильного нарахування оплати за спожитий природний газ.

З огляду на зазначене, під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких порушень під час нарахування позивачу вартості оплати за спожитий природний газ, що свідчить про безпідставність позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди та виключає можливість її задоволення повністю.

Серед іншого, сума матеріальної шкоди, яка на думку позивача завдана неправильним нарахуванням вартості оплати за спожитий природний газ, фактично не може бути стягнута з відповідача, адже така сума є заборгованістю, а доказів її оплати позивач суду не представила, внаслідок чого слушним є зауваження представника відповідача про неправильно обраний спосіб захисту.

Також враховується, що дана вимога, після всіх її уточнень, і особливо в частині стягнення витрат на лікування в розмірі 1300 грн. та технічних витрат, крім своєї безпідставності, залишилась повністю не доведеною, що є самостійною, однак в справі яка розглядається, не визначальною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Оскільки вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про стягнення матеріальної шкоди, за відсутності з боку відповідача будь-яких порушень норм чинного законодавства в сфері нарахування ціни за спожитий природний газ, її також слід залишити без задоволення, як і відмовити в задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, які серед іншого, навіть не підтвердженні документально.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 1166, 1167 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.