У Х В А Л А

іменем україни

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

09.11.2015 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Андезит» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ПАТ «Андезит» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Водночас, позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за вимогою про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У позовній заяві позивач просить відстрочити сплату судового збору щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди на строк до ухвалення судового рішення у справі, при цьому не зазначаючи жодного доказу про майновий стан, наявність чи відсутність інших доходів.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» - за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви фізичною особою майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову , але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, який позивачу необхідно сплатити за подання позову до суду.

Таким чином, позивач за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 8 145, 57 гривень повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1218,00 гривень.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що з 1 січня 2015 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 гривень.

Відтак, судовий збір повинен бути сплачений, виходячи з визначеного позивачем розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що є вимогою майнового характеру, за розгляд якої судом позивач не звільняється від сплати судового збору. Пільги, визначені ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України № 484-VIII від 22.05.2015 на момент звернення з даним позовом, не стосуються вимоги про стягнення середнього заробітку, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 5 цього закону регламентує звільнення позивачів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях виключно у справах про стягнення саме заробітної плати та поновлення на роботі.

За приписами ч.1 ст.82 ЦПК України , суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до наведеної норми, відстрочення сплати судового збору є правом, а не імперативним обов'язком суду.

Оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів.

Отже, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Варто також зазначити, що згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані розяснення: Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Отже, сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою , а в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач до позовної заяви не додав документи, що підтверджують сплату судового збору за заявлену позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків , вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст. 119, ст. 121, 208-210 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Андезит» про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 20 листопада 2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2