Києво-Святошинський районний суд Київської області
Провадження № 2/369/4649/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 29 серпня 2004 року померла ОСОБА_3 і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Б.Хмельницького (раніше вул. Леніна), 34. Єдиним спадкоємцем є вона, дочка ОСОБА_1. До шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 документи про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори подані не були. Спадкова справа була заведена 04 липня 2014 року, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв»язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказаний жилий будинок.

ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину у вигляді вказаного житлового будинку після смерті 22 травня 1993 року свого чоловіка ОСОБА_4. Проте, вона не оформлювала своїх спадкових прав, та, відповідно, документу, що підтверджує право власності на спадкове майно, не отримувала. Факт фактичного прийняття спадщини ОСОБА_3 підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 22 лютого 1995 року № 339. Факт належності вищевказаного жилого будинку ОСОБА_5 підтверджується технічним паспортом від 16 листопада 1994 року.

Таким чином, до неї, ОСОБА_1, як до спадкоємця, перейшло право на спадкове майно, яке складається з жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Б.Хмельницького (раніше вул. Леніна), 34.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Б.Хмельницького (раніше вул. Леніна), 34, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 29 серпня 2004 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суду надана заява представника позивача, у якій вона просила позов задовольнити і розглянути справу у її відсутності.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 22 травня 1993 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23 травня 1993 року, виданого ОСОБА_2 сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.

29 серпня 2004 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БК № 511810, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 01 вересня 2004 року.

Відповідно до архівної довідки Київського обласного державного нотаріального архіву від 28 березня 2014 року згідно архівного фонду № 13 (Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора), що знаходиться на зберіганні в Київському обласному державному нотаріальному архіві, після смерті ОСОБА_6, померлого 22 травня 1993 року, спадкова справа не заводилась та не видавалась з 22 травня 1993 року по 2000 рік.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, і 04 липня 2014 року представник ОСОБА_1 звернувся із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини ОСОБА_1 підтверджується її постійним проживанням разом із спадкодавицею у житловому будинку за зазначеною адресою на час відкриття спадщини: с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Б.Хмельницького, буд. 34, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 20 грудня 2013 року за № 2-1057. Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 2-1056 від 20 грудня 2013 року змінена назва з вулиці Леніна на вулицю ОСОБА_7. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 04 липня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Б.Хмельницького (раніше вул. Леніна), буд. № 34, який належав померлому 22 травня 1993 року ОСОБА_6, спадкоємцем якого була його дружина-Трегубенко М.М., яка спадщину після померлого чоловіка фактично прийняла та не оформила своїх спадкових прав. В постанові державного нотаріуса від 04 липня 2014 року зазначено, що спадкова справа до майна померлого 22 травня 1993 року ОСОБА_6 Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою у період з 22 травня 1993 року по теперішній час не заводилась та не видавалась. ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлого 22 травня 1993 року ОСОБА_6, оскільки постійно проживала і була зареєстрована разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 20 грудня 2013 року за № 2-1058. Заява про відмову від прийняття спадщини спадкоємицею в шестимісячний термін не подавалася. Згідно довідки, виданої КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 29 квітня 2014 року за № 331 право власності на житловий будинок № 34, розташований в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Б.Хмельницького (раніше вул. Леніна), не зареєстровано. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 321/2014 Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори до майна померлої 29 серпня 2004 року ОСОБА_3.

На день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на жилий будинок № 34 по вул. Б.Хмельницького (раніше вул. Леніна) в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області.

Також згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 21 січня 2015 року № 19 ОСОБА_1 дійсно зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (бувша Леніна), та вул. Леніна, буд. 34 перейменована на вул. Б.Хмельницького, 34 згідно рішення 17 сесії ОСОБА_2 сільської ради 25 скликання від 23 серпня 2008 року.

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів від 22 лютого 1995 року № 339 вбачається, що згідно з записом в погосподарських книгах ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів померлому ОСОБА_5 належав на праві особистої власності жилий будинок, який розташований на земельній ділянці, закріпленій за радгоспом, і знаходиться в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, який побудовано у 1965 році. Також у вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_5.

ОСОБА_3 прийняла спадщину протягом шести місяців з дня смерті, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК УРСР) ОСОБА_5 шляхом проживання в цьому будинку.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень-офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв»язку з здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частин першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об»єктів будівництва (втратила чинність). Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних жилих будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об»єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об»єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Відповідно до додатку 3 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

16 листопада 1994 року на ім»я ОСОБА_5 Києво-Святошинським БТІ був виготовлений технічний паспорт на жилий будинок індивідуального жилого фонду по вул. Леніна, 34-36, згідно якого загальна площа будинку складає 99,2 кв. м., а житлова-61,0 кв.м., площа підсобних приміщень становить 38,2 кв.м..

07 квітня 2014 року на ім»я ОСОБА_1 КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» був складений Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 34 по вул. Хмельницького в с. Хотів, згідно якого загальна площа будинку становить 98,9 кв.м., житлова площа-61,0 кв.м..

Однак, як убачається з Технічного паспорту на жилий будинок № 34 по вул. Хмельницького в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, складеного станом на 07 квітня 2014 року на ім»я ОСОБА_1, в ньому є збудовані самочинно сарай літ. «К», сарай літ. «Л», навіс літ. «Н».

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а саме щодо визнання за нею права власності на жилий будинок № 34 по вул. Б.Хмельницького, в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 61,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті 29 серпня 2004 року ОСОБА_3, без урахування зазначених у технічному паспорті, виготовленому КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» станом на 07 квітня 2014 року збудованих самочинно сараю літ. «К», сараю літ. «Л», навісу літ. «Н». У решті позову суд відмовляє за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 34 по вул. Б.Хмельницького в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 61,0 кв.м. з відповідними господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті 29 серпня 2004 року ОСОБА_3, без урахування зазначених у Технічному паспорті, виготовленому КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» станом на 07 квітня 2014 року, збудованих самочинно сараю літ. «К», сараю літ. «Л», навісу літ. «Н».

У решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.