справа № 208/4119/13-ц
№ провадження 2/208/203/15
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Гібалюк Т.Я.,

при секретарі Бардадим О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, який також діяв в інтересах відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

встановив:

ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 27268 доларів 02 центи, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає 321080,79грн.

В судове засідання представник позивача зявився, надав суду уточнену позовну заяву, якою збільшив розмір позовних вимог..

Відповідач в судове засідання з`явився, проти стягнення заборгованості за кредитом заперечував, просив застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин.

Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають з наступних підстав.

04.08.2006р. між Акціонерним поштова-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №014/08-11/288/1-06, згідно з умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у сумі 21500 доларів США з кінцевим строком повернення кредиту - 02.08.2013р., а відповідачка прийняла на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних відповідно до графіку платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору.

Для забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору 04.08.2006р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №014/08-02/283-П, відповідно до якого поручитель відповідає за виконання кредитних зобов`язань в тому ж обсязі, що і позичальник.

За умовами кредитного договору банк надав відповідачці кредит в сумі 21500 доларів США.

Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконує, проценти за користування кредитом не сплачує, повернення кредиту щомісячними платежами не здійснює.

Згідно з п.3.1. кредитного договору, кредитор надавав позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Відповідно до п.1.5.1. кредитного договору, позичальник здійснює повернення основної заборгованості у строки, визначені графіком погашення кредитної заборгованості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором.

В зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором у відповідачів перед банком утворилась заборгованість у розмірі 27268 доларів США 02 цента, з яких по кредиту 14873 долари США 81 цент; по відсоткам 5432 доларів США 68 центи; пеня 6961,53 доларів США 53 центів.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України.

Судом встановлено, що 20.02.2009р. позивачем був направлений на адреси відповідачів запит-вимога, якою позивач вимагав в 10-ти денний строк повернути загальну заборгованість перед банком та повернути отриманий кредит, відсотки за користування кредитом та штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором.

Позивач звернувся до суду 01.06.2013р., тобто після спливу трирічного строку для звернення до суду після пред`явлення вимоги відповідачам.

Стосовно вимог позивача про стягнення неустойки (штрафу, пені), суд встановив наступне:

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо.

Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням

кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ПАТ «РайффайзенБанкАваль» такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,59-61, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Гібалюк Т. Я.