Справа № 127/5208/14-ц Провадження № 22-ц/772/2930/2015Головуючий в суді першої інстанції Луценко Л. В.
Категорія 52 Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі : Франчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми та встановлення порядку участі батька у вихованні дітей, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо їх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі до 24.03.2011 року. Після його розірвання діти залишилися проживати разом з позивачем за її місцем проживання. Причиною звернення її до суду з позовом вказала те, що відповідач ОСОБА_3 протягом тривалого часу не сплачує аліменти на утримання дітей, визначених судовим рішенням від 04.04.2011 року та тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про дітей, не бере участі в їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Вказані обставини свідчать про ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання відповідачки усунути перешкоди у його спілкуванні з дітьми та встановити порядок його участі у вихованні дітей вказуючи на те, що відповідач чинить йому перешкоди у зустрічах і спілкуванні з дітьми, що унеможливлює виконання ним своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей.

Рішенням Вінницького міського суду від 04 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод в спілкування з дітьми та встановлення порядку участі батька у вихованні дітей - задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в спілкуванні ОСОБА_3 з синами: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Визначено наступний спосіб участі батька ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дітей: систематичні побачення з синами у першу та третю суботу місяця, святкові дні та в дні народження синів з 11:00 год. до 18:00 год. Вирішено питання про судові вирати.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити, в у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що сторони у справі з 18.01.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.03.2011 року на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці.

Сторони по справі є батьками трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки квартального комітету «Набережний-1» від 11.03.2014 року № 226 діти проживають з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04.04.2011 року ОСОБА_3 зобов'язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.02.2011 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, знаходиться на примусовому виконанні у Вишенському ВДВС Вінницького МУЮ.

Згідно довідок КЗ «Гуманітарна гімназія № 1 ім. М.І. Пирогова Вінницької міської ради» від 11.03.2014 року № 122, від 13.05.2015 року № 322 неповнолітній ОСОБА_4 навчається в даному навчальному закладі, а також на платному відділенні Малої Комп'ютерної академії «ІТ - ШАГ», що підтверджується довідками від 11.03.2014 року, від 14.05.2015 року.

ОСОБА_5 є учнем Спеціалізованої загальноосвітньої школи 1 ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов № 25 Вінницької міської ради, згідно довідок даного навчального закладу від 11.03.2014 року № 52, від 13.05.2015 року № 44.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також відвідують Вінницьку дитячу школу мистецтв.

ОСОБА_6 є вихованцем ДНЗ № 17, про що свідчить довідка № 26 від 12.03.2014 року.

Зі змісту наведених вище довідок вбачається, що активну участь у житті дітей приймає їх мати ОСОБА_2, здійснює контроль за навчанням дітей, відвідує батьківські збори та концерти дітей, допомагає їм у підготовці домашніх завдань, тощо. Натомість батько ОСОБА_3 не відвудує навчальні заклади, які відвідують діти та не цікавиться їх навчанням.

Суд першої інстанції, відмовляючи в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 виходив з того, що відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками ОСОБА_3, які б свідчили про ухилення ним від виховання синів, і як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Проте погодитись з таким висновком не можна з наступних підстав.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з висновку № 01-00-011-17322 від 23 квітня 2014 року орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо синів ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який проживає окремо від дітей, з 2010 року по теперішній час не підтримує з ними родинних стосунків, ухиляється від їх виховання, розвитку, навчання.

Вказані обставини підтверджуються висновком експерта за результатами проведення судово - психологічної експертизи № 129/165/166/15-21 від 25.03.2015 року, в якому зазначено особливості винної поведінки ОСОБА_3, що впливають на емоційний стан, психічний розвиток та самоусвідомлення дітей, яке викликає в них виражений неспокій, підвищену реактивність, відчуття ізольованості та незадоволеності від вимушеного обмеження активності, відчуття тривоги, власної безпорадності, пригніченості та емоційної нестабільності.

Використання ОСОБА_3 фізичної сили а також агресивного ставлення до своїх дітей, байдужості, ігнорування бажань та потреб дітей впливало на психологічний стан та розвиток дітей, що викликало в них пригніченість та безнадію, гострий душевний біль, фізичного страждання та стійкий рівень хвилювання. Оцінка сімейної ситуації дітьми, має залежність від негативного впливу з боку ОСОБА_3.

ОСОБА_2 має позитивний вплив на своїх дітей.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

ОСОБА_3 не доведено, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, з приводу цього питання він не звертався до відповідних органів щодо вжиття заходів, як це передбачено ст.ст.158, 159 СК України.

На підставі вище наведеного та з огляду на те, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення первісної позовної заяви та про відмову у задоволенні зустрічного позову, а також відповідно до ст. 88 ЦПК України про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених та документально підтверджених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ріщення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким первісний позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 365 грн. 40 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми та встановлення порядку участі батька у вихованні дітей відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.І.Чорний

Судді: (підпис) С.К.Медвецький

(підпис) В.В.Оніщук

З оригіналом вірно: