АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/9836/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Козлова Р.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, який згодом уточнив, і остаточно просив надати дозвіл на виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до Республіки Єгипет без згоди та супроводу матері - ОСОБА_2 з 01 липня 2015 року по 29 серпня 2015 року з метою оздоровлення.

Свої вимог обґрунтував тим, що з 25 березня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначив, що відповідачка з лютого 2015 року підтримує стосунки з іншим чоловіком та бажає створити з ним сім'ю, тому їх спільні діти залишились проживати разом з ним, всі матеріальні витрати по їх утриманню та вихованню несе сам. Як зазначає позивач, їх спільна з відповідачкою дочка відповідно до рекомендацій лікаря потребує оздоровлення, у зв'язку з чим було заплановано її оздоровлення за межами України, а саме у Республіці Єгипет. Посилаючись на те, що відповідачка відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини за кордон та не надає будь-яких пояснень з приводу відмови, просив суд задовольнити пред'явлені вимоги.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, щосудом першої інстанції не враховано, що відповідно до рекомендацій лікаря малолітня дитина потребує оздоровлення, у зв'язку з чим було заплановано її оздоровлення за межами України. Відпочинок та оздоровлення дитини в Республіці Єгипет буде якнайкраще відповідати інтересам дитини. Внаслідок відмови відповідачки надати дозвіл на виїзд їх малолітньої дочки за кордон, він позбавлений можливості вжити заходи щодо оздоровлення доньки, відтак своїми діями відповідачка створює перешкоди дитині на вільну реалізацію її прав.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явилися, про день час та місце розгляду справи за законом повідомлені належно.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 25 березня 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва.

Під час перебування в шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки №234/15/1. про тимчасову непрацездатність, видану Медичним центром ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» 06 березня 2015 року, ОСОБА_4 з 06 березня 2015 року хворіла на ГРВ і знаходилася на лікуванні до 24 березня 2015 року.

Після ускладнення хвороби, відповідно до довідки лікаря для одержання путівки на санаторно-курортне лікування №2/15 від 21 березня 2015 року, малолітній ОСОБА_4 рекомендовано оздоровлення шляхом проходження санаторно-курортного лікування в санаторії-профілакторії та рекомендовані місця для лікування м. Саки АР Крим та м. Одеса.

На підставі вищевказаної довідки лікарем було видано санаторно-курортну картку від 21 березня 2015 року, відповідно до висновків якої ОСОБА_4 потребує санаторно-курортного лікування в санаторії м. Одеса.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Встановивши, що зміст санаторно-курортної картки від 21 березня 2015 року не свідчить про необхідність проходження санаторно-курортного лікування малолітньої саме в Республіці Єгипет в силу кліматичних особливостей даного регіону, в той час як для одержання путівки на санаторно-курортне лікування та санаторно-курортної картки, лікуючим лікарем було рекомендовано проходження лікування малолітньої в санаторії м. Одеса, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, належної правої оцінки зібраним у справі доказів, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги, що відпочинок та оздоровлення дитини в Республіці Єгипет буде якнайкраще відповідати інтересам дитини є безпідставними, оскільки відповідно до довідки лікаря для одержання путівки на санаторно-курортне лікування №2/15 від 21 березня 2015 року, малолітній ОСОБА_4 рекомендовано оздоровлення шляхом проходження санаторно-курортного лікування в санаторії-профілакторії та рекомендовані місця для лікування м. Одеса.

Оскільки позивачем не надано інших доказів на підтвердження вимог про виїзд дитини до іншої країни, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду в оскаржуваному рішенні, а натомість свідчать про наявність спорів щодо участі батьків у вихованні малолітньої дитини та визначення місця її проживання.

Крім того строк, на який позивач просив надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у супроводі батька, без згоди матері, за час слухання даної справи у суді апеляційної інстанції сплинув.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді