АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Кохановська З.С.
№ 22-ц/796/9399/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі:

головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про виселення,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про виселення.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права і зазначає, що вона фактично зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2, а не в кв.АДРЕСА_1 Судом не було враховано заяву ОСОБА_3 від 10 лютого 2014 року, в якій він просив розглядати справу за участю позивача ОСОБА_2, оскільки у них існували усні домовленості щодо дозволу на проживання у вказаній квартирі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник вважають, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09 липня 2009 року №6-1943 ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про виселення без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_3 і ОСОБА_1 Зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві власності. Відповідач ОСОБА_3 замінив замки до її квартири та самовільно вселився в неї зі своєю дочкою ОСОБА_1

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд(ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 замінив замки до квартири АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_2 та вселився до неї разом зі свою дочкою ОСОБА_1 Вказані обставини підтверджуються копією постанови слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві про закриття кримінального провадження від 28 березня 2013 року, копією постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 20 вересня 2013 року, копією постанови про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2013 року.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував того факту, що власником квартири є позивач ОСОБА_2 Позовні вимоги про виселення не визнає з тих підстав, що вселився в квартиру за згодою позивача та не визнає повноважень особи, яка діє в суді від імені позивача.

Представник відповідача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції визнала, що її довіритель проживає в квартирі, яка належить на праві власності ОСОБА_2 Заперечує проти позову з підстав невизнання повноважень представника позивача ОСОБА_2

Колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для виселення ОСОБА_3, ОСОБА_1 без надання іншого жилого приміщення з квартири позивача ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суперечать фактичним обставинам справи та є надуманими.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, оскільки судові витрати за рішенням суду стягнуті з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_1 солідарно, а не в рівних частках. Помилкове у вказаній частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про стягнення на підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 114,70 коп. з кожного.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27 травня 2014 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року скасувати в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору по 114 грн. 80 коп. з кожного.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді