Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/285/15 Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи: Шевченківський Відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_5, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа: Шевченківський ВДВС ЗМУЮ, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 грудня 2006 року між нею та ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" укладений кредитний договір №5141617, відповідно до якого банк надав їй кредит в розмірі 46 700,00 доларів США з остаточною датою погашення кредиту 08 грудня 2026 року. На виконання умов вищезазначеного кредитного договору між сторонами також укладений договір іпотеки №5141697, відповідно до якого надано під іпотеку нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала їй на праві власності.

В силу об'єктивних обставин за укладеним між сторонами кредитним договором виникла заборгованість по сплаті кредиту.

В квітні 2011 року відповідач звернувся до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, яка здійснила виконавчий напис щодо звернення стягнення на вказану квартиру. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеної квартири запропоновано задовольнити вимоги банку на загальну суму боргу 56872,56 дол. США, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 45 203,44 дол. США, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 11669,12 дол. США, плати за вчинення виконавчого напису в сумі 2500 грн.

Вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних підстав.

В порушення вимог Закону України "Про іпотеку" та Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусів України" письмові вимоги банку та приватного нотаріуса про усунення порушень вона не отримувала.

Крім того, в виконавчому написі зазначено, що строк, за який проводиться стягнення: з 8 січня 2009 року по 14 квітня 2011 року.

Посилаючись на те, що розмір заборгованості, яка утворилась за період з 8 січня 2009 року по 14 квітня 2011 року, зазначений у виконавчому написі нотаріуса ( 56 872,56 доларів США, що складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 45 203,44 доларів США, заборгованості за процентами - 11 669,12 доларів США) не відповідає розміру заборгованості, зазначеному у графіку погашення 13 633 доларів США (що складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1963,90 доларів США, заборгованості за процентами - 11 669,12 доларів США), просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, здійснений 21 квітня 2011 року та зареєстрований в реєстрі за №414, про звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2014 року залучено в якості третіх осіб по справі ОСОБА_5, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що того, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з дотриманням вимог ст. ст. 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат"та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Як роз'яснено в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", що при вирішенні питання про обґрунтованість скарг суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. 33 Закону України "Про іпотеку", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік), Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5(далі - Інструкція), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5(чинними на момент вчинення спірних виконавчих написів).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат"нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Так, п. 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції було встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого боржник 08 грудня 2006 року отримала кредит у розмірі 46700 доларів США зі сплатою 11,5 % річних. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передала банку в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Взяті на себе кредитні зобов'язання боржник належним чином не виконувала.

09 квітня 2009 року ПАТ "ПУМБ" направив ОСОБА_3 досудову вимогу, про наявність заборгованості за кредитним договором від 08 грудня 2006 року станом на 07 квітня 2009 року складає: 128,55 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 546,36 доларів США - сума простроченої заборгованості за процентами та необхідність в 30 денний термін з моменту отримання вимоги банку, здійснити її погашення, а також про те, що у випадку невиконання вимог банку у встановлений строк, банк має право згідно з законодавством на дострокове повернення всієї суми кредиту, включаючи 45 074,89 доларів США (відповідно до п.3.5.7, 3.5.8 та 4.2.2 кредитного договору), та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаною вимогою ОСОБА_3 було попереджено про те, що остаточна сума процентів, що підлягає сплаті за користування кредитом буде розрахована в день повного дострокового повернення кредиту, відповідно до умов кредитного договору (а.с.57).

Вимога отримана ОСОБА_3, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.77).

Проте вимога банку виконана не була й заборгованість за кредитним договором не погашена.

Крім того, у зв'язку з тим, що дія кредитного договору не припинилася, за користування кредитом нараховуються проценти та пеня за неналежне виконання зобов'язання.

09 квітня 2011 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок задоволення вимог банку за кредитним договором від 08 грудня 2006 року на суму 56872,56 доларів США, з яких: 45203,44 доларів США (128,55 доларів США +45 074,89 доларів США) - заборгованість за кредитом станом на 14 квітня 2011 року; 11669,12 доларів США - заборгованості за процентами станом на 14 квітня 2011 року (а.с.7).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4) та змісту позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує наявність простроченої заборгованості за тілом кредиту, яка станом на 07 квітня 2009 року складає: 128,55 доларів США, а також погоджується з розміром заборгованості по сплаті процентів в сумі 11 669,12 доларів США станом на 14 квітня 2011року.

Суд, відхиляючи твердження позивачки про те, що сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом нотаріуса повинна складатись лише із заборгованості за договором, яка існувала станом на 14 квітня 2011 року, правомірно зазначив в рішенні, що право баку на дострокове повернення всієї суми кредиту (в тому числі 45 074,89 доларів США - тіла кредиту), передбачено вимогами ст.1050 ЦК України та п.п.3.5.7 кредитного договору у випадку не виконання вимоги банку про сплату заборгованості за договором.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з дотриманням чинного законодавства, банком надсилалася позивачеві письмова вимога про усунення порушень щодо сплати кредиту з повідомленням про те, що сума заборгованості зі спливом часу може змінюватись, оскільки будуть нараховані суми, передбачені кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса було передбачено укладеним між сторонами договором.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Довід апеляційної скарги про те, що розмір вимоги у виконавчому напису перевищує розмір заборгованості, який було зазначено у вимозі, не спростовує висновків суду, з підстав викладених вище.

Довід апеляційної скарги про те, що сума заборгованості за кредитом у виконавчому напису на 125,55 доларів США більше, ніж у вимозі, спростовується матеріалами справи, а саме змістом вимоги та виконавчого напису.

Так, зі змісту вимоги вбачається, що поверненню підлягає сума простроченої заборгованості за кредитом 125,55 доларів США та сума заборгованості за кредитом - 45 074,89 доларів США (а.с.57), які сумарно складають заборгованість за кредитом 45 203,44 доларів США (128,55 доларів США +45 074,89 доларів США), зазначену у виконавчому напису (а.с.7).

Відповідно до положень ч.2 ст.31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права у вигляді відхилення клопотання представника позивача в судовому засіданні 05.11.2014 року про відкладення розгляду справи з метою надання заяви про зміну підстав позову перевірені апеляційним судом і не спростовують висновків рішення суду. Суд першої інстанції належним чином розглянув заявлене представником позивачки клопотання і відхилив його, оскільки не вбачив підстав для задоволення.

Посилання апелянта на судову практику в інших справах не відповідає закону. Згідно зі ст. 360-7 ЦПК Українисуди зобов'язані привести свою практику у відповідність до рішень Верховного Суду України, прийнятих за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Таких обставин у цій справі немає.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: