Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/719/15-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

при секретарі Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 4 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці наданий кредит в сумі 8793 грн. 37 коп., строком по 4 грудня 2010 року, зі сплатою 12,00 відсотків річних за користування кредитними коштами та комісійної винагороди.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 належним не виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 24 листопада 2014 року виникла заборгованість в сумі 63397 грн. 64 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 7854 грн. 72 коп., заборгованість за відсотками в сумі 1558 грн. 46 коп., 3798 грн. 72 коп. - заборгованість за комісійними нарахуваннями, 77 грн. 18 коп. пені за несвоєчасне виконання умов договору, 500 грн. штрафу ( фіксована частина) та 2212 грн. 35 коп. штрафу ( процентна складова).

Оскільки рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2012 року з відповідачки стягнуто 19150 грн. 58 коп. заборгованості на вказаним кредитним договором, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 різницю суми боргу в розмірі 44247 грн. 06 коп.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 1 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вже було реалізоване право на стягнення заборгованості за спірним договором в судовому порядку, що, в свою чергу, позбавляє його можливості повторно ставити питання про стягнення цього боргу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом ( частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України.

Судом встановлено, що 4 грудня 2007 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит в сумі 8793 грн. 40 коп., строком по 4 грудня 2010 року, зі сплатою 12,00 відсотків річних за користування кредитними коштами та комісійної винагороди.

Оскільки відповідачка належним чином не виконувала умови договору та не сплачувала кошти за спірним договором, рішенням Богунського районного суду м. Житомира 14 травня 2012 року з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 22700 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 8793 грн. 40 коп., заборгованість зі сплати відсотків в сумі 1558 грн. 46 коп., комісійні нарахування в розмірі 3798 грн. 72 коп., 5000 грн. пені, а також штрафи: 500 грн. ( фіксована частина), 3050 грн. 193 коп. ( процентна складова).

Таким чином, із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що грунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, нарахування та сплата відсотків, а також комісійних та штрафів, водночас виникає грошове зобов'язання щодо сплати коштів, передбачених ст. 625 ЦК України.

Вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України банк не заявляв.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: