Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/3105/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/778/5558/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просив визнати недійсним п. 10.2 кредитного договору № 0 від 02 жовтня 2006 року укладеного між ним та ПАТ «УкрСиббанк».

Позовні вимоги ОСОБА_4 обгрунтував тим, що умови п.10.2 спірного договору щодо права банка підвищувати розмір процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, що прямо передбачено в ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, а тому наявні підстави встановлені ч.2 ст. 215 ЦК України для визнання недійсним вказаного пункту договору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2015 року відмолено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом попередньої інстанції встановлено, що 02 жовтня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №0, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в іноземній валюті в сумі 96750 доларів США строком до 02 жовтня 2027 року зі сплатою відсотків в сумі 10,3 % річних (а.с.4-13).

В п. 10.2 вказаного договору встановлено, що відповідно до вимог статті 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору Банк відповідно до умов п.1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі: порушення позичальником кредитної дисципліни; погіршення фінансового стану позичальника; здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ.

Вказаним пунктом договору передбачено також порядок збільшення процентної ставки (а.с.10).

Згідно наданого розрахунку ОСОБА_4 не в повному обсязі здійснював погашення кредиту згідно графіку.

22.02.2008 року банком на адресу ОСОБА_4 направлено повідомлення, яке останнім особисто під розпис отримане 11.03.2008 року, в якому зазначено, що у випадку прострочення платежу за кредитним договором, банк нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу (а.с. 38,41).

Згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сторонами на власний розсуд шляхом вільного волевиявлення визначено умови договору, зокрема щодо можливості, підстав і порядку зміни процентної ставки за користування кредитом й відповідно висновки суду щодо законності проведення банком в односторонньому порядку підвищення процентної ставки за користування кредитом є правильними, у зв'язку з чим відсутні й підстави для визнання таких дій банку незаконними.

Також обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що положення ст. 1056-1 ЦК України до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності та згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким доповнено ЦК України статтею 1065-1 "Проценти за кредитним договором", та відповідно до частини другої та третьої якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку та умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, набрав чинності 10 січня 2009 року.

Тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 58 Конституції України, а саме принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, всі рішення банку у будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише після 10 січня 2009 року.

Отже, банком рішення про підвищення процентної ставки за кредитним договором було прийняте до набрання чинності законом, відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку, що дії відповідача при виконанні умов кредитного договору відповідають умовам останнього і діючому законодавству, так як процентна ставка була збільшена у встановленому законом і договором порядку до вступу в законну силу змін до цивільного законодавства.

Доводи скарги щодо підвищення процентної ставки без згоди позивача є безпідставними оскільки надання такої згоди, на момент її підвищення яке відбулось до 10 січня 2009 року, за умовами договору укладеного між сторонами не передбачалось.

Доводи скарги щодо порушення вимог ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України при укладенні договору спростовані судом першої інстанції оскільки на час укладення договору та на момент підвищення процентної ставки вказана норма закону не діяла.

Щодо доводів скарги відносно порушення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» оскільки вказані умови договору викладені в п. 10.2 на думку апелянта є несправедливими - є неспроможними, оскільки позичальник під час укладання договору кредиту був ознайомлений із його умовами, що підтверджується в тому числі і фактом його підписання. До того ж з матеріалів справи вбачається, що позивач, погоджуючись із умовами договору, отримав кредит у повному обсязі і використав його у виконання укладеного кредитного договору, не вважаючи його умови несправедливими.

Інших доводів скарга не містить.

Вказані доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 309 - 311 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: