Справа №167/1102/15-ц
Провадження №2/167/384/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Чорнокозинській Н.Г.

з участю позивача за первісним позовом

та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом

та позивача за зустрічним позовом- ОСОБА_4

представника позивача, відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Дубчук Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Комісія з питань захисту прав дитини при Рожищенській райдержадміністрації, Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації про зміну способу участі батька у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Комісія з питань захисту прав дитини при Рожищенській райдержадміністрації, Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що він з 01.02.2014 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який був розірваний 02.07.2015 року. В шлюбі народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

З моменту розлучення відповідач перешкоджає йому у вихованні та спілкуванні з дитиною. У зв'язку з цим він звернувся із заявою до Комісії з питань захисту прав дитини при Рожищенській райдержадміністрації, на якій було прийнято рішення, відповідно до якого йому було дозволено приймати участь у вихованні малолітньої дитини та бачитись з нею у відповідні дні.

Покликаючись на те, що колишня дружина не виконує зазначене рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Рожищенській райдержадміністрації та продовжує перешкоджати йому в спілкуванні з дитиною, просить суд зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з його сином: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановити час та дні для його зустрічей з дитиною з 12 год. до 18 год. кожну неділю; встановити дні по яких він буде забирати дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах, в тому числі з його близькими з 12 год. до 18 год. кожну суботу; встановити право його побачення з дитиною в інші дні за попереднім повідомленням відповідача. Крім того, просить стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги уточнив, просить зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у вільному спілкуванні з сином ОСОБА_8. Встановити час та дні для його зустрічей з дитиною: кожну неділю та кожну суботу з 12 год. до 18 год., з можливістю спілкуватися з сином на одинці, та встановити право його побачення з дитиною в інші дні за попереднім повідомленням відповідача та стягнути з відповідача в його користь судові витрати. Як відповідач зустрічний позовом ОСОБА_4 не визнав. Суду пояснив, його колишня дружина різними способами намагається не допускати побачень його з малолітнім сином у дні, які були визначені графіком Комісії з питань захисту прав дитини при Рожищенській райдержадміністрації.

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації про зміну способу участі батька у вихованні дитини.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що від шлюбу з відповідачем в них є малолітній син ОСОБА_8, 2014 року народження, який після розірвання шлюбу залишився проживає з нею. 11.02.2015 року рішенням Луцького міськрайонного суду з відповідача на її отримання до досягнення дитиною трьох років та на утримання дитини до досягнення нею повноліття в її користь були стягнуті аліменти. Однак, ОСОБА_1 відмовлявся добровільно сплачувати аліменти, що свідчить про його не зацікавленість в нормальному психологічному, моральному розвитку дитини. Зазначила також, що Комісією з питань захисту прав дитини при Рожищенській райдержадміністрації було прийнято рішення, відповідно до якого ОСОБА_1 було дозволено приймати участь у вихованні малолітньої дитини та бачитись з нею у відповідні дні. Вона не забороняє своєму колишньому чоловікові бачитись з дитиною, однак останній постійно порушує Розпорядження РДА, приїжджає до дитини тоді, коли вважає за потрібне, веде себе агресивно, погрожує, залякує, що стверджується її численними зверненнями до правоохоронних органів. В зв'язку з цим просить змінити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_7, а саме: визначити такий спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини: перша та третя суботи з 14:00 до 16:00 в її присутності та за її фактичним місцем проживання.

В судовому засідання позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 позовні вимоги уточнила, просить визначити такий спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини, а саме: перша та третя суботи місяця з 13:00 до 15:00 в її присутності та за її фактичним місцем проживання. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати по справі. Як відповідач первісний позов не визнала. Суду пояснила, що ніколи не була проти побачень ОСОБА_1 з їхнім спільним сином ОСОБА_7. Однак, останній часто веде себе при дитині агресивно, грубо розмовляє на підвищених тонах з нею, що негативно впливає на психічний стан дитини, яка потребує передусім спокою, материнської опіки й своєчасного догляду. Тому в задоволенні первісного позову просила відмовити.

Представник позивача за зустрічним позовом та представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 заявлені вимоги ОСОБА_4 підтримала, просить задовольнити їх. В задоволенні первісного позову просить відмовити, оскільки як вбачається з заключення психолога за результатами психолого-діагностичного обстеження ОСОБА_8, 2014 року народження від 24.09.2015 року встановлено, що у дитини більш тісні та емоційні стосунки сформувались з матір'ю, дитина вимагає постійної її присутності поруч, а розрив матері з дитиною може бути травматичним для неї, тому рекомендований режим спілкування батька з сином, з урахуванням режимних моментів у розпорядку для дитини, може були лише в присутності матері.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації Дубчук Ж.В. в судовому засіданні пояснила, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_8, 2014 року народження проживають окремо, між ними склалися неприязні відносини, які негативно впливають на виховання та розвиток дитини. На даний час дитина проживає з матір'ю. Враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_1 зобов'язаний брати участь у вихованні малолітнього сина, та зважаючи на вік дитини спілкуватися з ним в присутності матері. В свою чергу, ОСОБА_4 не повинна перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька з сином.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення частково із слідуючих підстав.

З матеріалів справи, пояснень учасників судового розгляду, судом встановлено, що сторони з 01.02.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.07.2015 року розірвано (а.с.6-8).

В шлюбі у них народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 11.11.2014 року (а.с.5).

Судом встановлено, що на сьогоднішній день подружжя проживає окремо і перебуває в неприязних відносинах. Про дане свідчать взаємні обвинувачення, звернення в органи міліції, в Службу у справах дітей виконавчого комітету Рожищенської райдержадміністрації, показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, а також прослуханими в судовому засіданні аудиозаписами розмов ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом встановлено, що із липня 2015 року сторони не можуть домовитися щодо здійснення батьківських прав ОСОБА_1 щодо виховання сина ОСОБА_8, в порядку, встановленому ст.157 СК України. Оскільки між батьками виникли непорозуміння щодо участі батька у вихованні дитини, цим питанням займалася Служба у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації.

З пояснень сторін, матеріалів справи встановлено, що в лютому 2015 року Рожищенська районна державна адміністрація винесла розпорядження про визначення способу участі батька у вихованні дитини, згідно якого визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_8, шляхом побачень в суботу, через тиждень в неділю з 14 години до 16 години, в інші дні за попереднім погодженням з матір'ю. Матері не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька з дитиною (а.с.49).

Судом встановлено, що виконання вказаного розпорядження було ускладнене напруженими особистими стосунками сторін.

Згідно ч. 1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст. ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Визначаючи періодичність та систематичність участі ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд враховує висновок Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації від 09 листопада 2015 року, з якого вбачається, що сторонам за доцільне визначити зустрічі з дитиною, а також заключення психолога за результатами психолого-діагностичного обстеження ОСОБА_8, з яким рекомендовано визначити час спілкування батька з сином з урахуванням режимних моментів у розпорядку дня дитини лише в присутності матері (а.с.60-62). Водночас, суд враховує, що запропонований судом шлях вирішення питання врегулювання спору мирним шляхом були проігноровані.

Із врахуванням психологічного та фізичного стану дитини, її віку, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовольнити частково, зобов'язати відповідача ОСОБА_4 не чинити йому перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3; позовні вимоги ОСОБА_4 також задовольнити частково: встановити час та дні для зустрічей ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_8 в присутності матері ОСОБА_4 за місцем фактичного проживання дитини та матері в кожну суботу місяця з 13.00 год. до 15.00 год. В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст.10-11, 31, 57-60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.141, 153, 157, 159 СК України, ст.ст.7, 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, ст.ст.3, 7, 9, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Комісія з питань захисту прав дитини при Рожищенській райдержадміністрації, Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служби у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації про зміну способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Встановити час та дні для зустрічей ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності матері ОСОБА_4 за місцем фактичного проживання дитини та матері в кожну суботу місяця з 13.00 год. до 15.00 год.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч