АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/851 Головуючий у 1 інстанції - Сирбул О.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ТОВ «Локомотивремсервіс» на постанову ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві

за апеляційною скаргою ТОВ «Локомотивремсервіс»

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року ТОВ «Локомотивремсервіс» звернулося до суду з скаргою на постанову ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, яку обґрунтовувало тим, що примусове виконання судового рішення не було розпочато,витрати пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій,згідно ч.3 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» не підлягають стягненню.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у відкритті провадження за скаргою ТОВ «Локомотивремсервіс» відмовлено з підстав того, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З такою ухвалою ТОВ «Локомотивремсервіс» не погодилось та подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу скасувати та передати справи до того ж суду для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема,що виконавчий лист видано судом загальної юрисдикції,а тому скарга товариства підлягає розгляду в порядку цивільного провадження. Апелянт вважає, що суд відмовляючи у відкритті провадження, не врахував вимоги закону та роз'яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ стосовно визначення юрисдикції справ за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення в залежності від особи заявника оскарження і що сторонами виконавчого провадження такі скарги можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ,тобто в даному випадку,вважає скаржник у нього є право звернення до суду загальної юрисдикції,оскільки виконавчий документ було видано на підставі судового рішення апеляційного суду.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції сторони не з,явилися, про розгляд справи повідомлені за законом належно, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ТОВ «Локомотивремсервіс» суддя виходив з того, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на підтвердження чого послався на роз'яснення,викладені в п.6 постанови №3 Пленуму Вищого адміністративного Суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу скарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 р. та на ч. 1 ст. 181 КАС України.

Проте,такі висновки зроблено без належного з'ясування обставин, що призвело до порушення процесуального права,з огляду на що ухвалу судді не можна визнати законною.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом».

Аналогічне положення закону кореспондується у викладених в п.п. 4-6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 року № 6 та в у п. З Листа вказаного суду від 28.01.2013 р. № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначається, що залежно від особи заявника оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби може здійснюватися в адміністративному та/або судовому порядку» роз'ясненнях,а саме,що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, за загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист.

Як вбачається з постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 6 листопада 2014року, законність якої оскаржується ТОВ «Локомотивремсервіс», виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документ виданого за постановою Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2011року і ТОВ «Локомотивремсервіс» є боржником у цьому виконавчому провадженні, тобто стороною виконавчого провадження.

Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою ТОВ «Локомотивремсервіс», суддя не врахував,що товариство є стороною виконавчого провадження та відповідно до закону вправі звертатися до суду, який видав виконавчий документ.

За таких обставин та відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції передбачених ст. 311 ЦПК України, колегія суддів вважає,що ухвала підлягає скасуванню та направленню питання на новий судовий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 312,313,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ТОВ «Локомотивремсервіс» задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року скасувати, питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів, з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді