АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-ц-5347/11 Головуючий суддя І інстанції Трофименко
Провадження № Суддя доповідач Хорошевський О.М.
Категорія: Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Хорошевського О.М.

суддів колегії - Зазулинської Т.П., Кругової С.С.

при секретарі - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Дзержинського району м. Харкова на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2010 року по справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт його постійного проживання на території України у м. Харкові до серпня 1991 року.

В обгрунтування заяви вказав, що приїхав до м. Харкова з Азербайджану у травні 1989 року. У місті Харкові проживав за адресою АДРЕСА_1 У цей час він працював на станції технічного обслуговування автомобілів.

У грудні 1991 року він повернувся до батьківщини у зв'язку із хворобою матері.

Паспорт старого зразка колишнього СРСР він змінив, а тому підтверджень проживання на території України в період 1989-1991 роки не має і для отримання громадянства України підтвердити факт проживання на території України він може лише у судовому порядку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2010 року заяву задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_3 на території України з травня 1989 року до грудня 1991 року.

В апеляційній скарзі прокурор Дзержинського району м. Харкова просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення відмовивши у задоволенні вимог заявника.

Скарга містить посилання на те, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Статтею 1 Закону України «Про громадянство», що проживання на території України на законних підставах, це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

ОСОБА_3 має паспорт громадянина Азербайджану.

Будь-яких доводів на підтвердження факту, про встановлення якого просив заявник не надавав.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

За вимогою ст. 213 ІДПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд встановивши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що факт його проживання на території України з травня 1989 року до грудня 1991 року підтверджується поясненнями свідків.

Однак такий висновок не можна вважати обгрунтованим.

Пояснення свідків, які стверджували, що заявник протягом 1989-1991 років проживав у м. Харкові не є достатнім доказом заявлених вимог.

Відомостей про те, що заявник був тимчасово зареєстрований у цей час у м. Харкові, працював, перебував на обліку у медичній установі, мав законні джерела існування, суду надано не було.

Вказане свідчить про те, що суд вважав встановленими обставини, які мають значення для справи і не були доведені.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, а вимоги заяви залишено без задоволення.

Керуючись ст. ст. 209 ч. З, 218, 303, 304, 309 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: