Справа № 310/5907/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови, зобовязання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом до державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови, зобовязання здійснити дії у якому зазначили, що вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 12 березня 2014 року. У встановлений законом строк вони звернулись до державної нотаріальної контори м. Бердянська із заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом була відкрита спадкова справа за №295/2014 р. Спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 складається з 33/50 частин житлового будинку по вулиці Старова,38 у місті Бердянську Запорізької області. Нотаріус ОСОБА_4 винесла постанову від 10 лютого 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії і відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у складі документів, що підтверджують право власності спадкодавця на 33/50 частки житлового будинку зазначено рішення Бердянського міськрайонного суду від 17 травня 2011 року, згідно якого частка померлого ОСОБА_5 зменшена на 1/100 ідеальної 33/50 частки, що складає 65/100 часток житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, п. 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 р. правовстановлюючими документами у цьому випадку є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане Бердянською міською Радою народних депутатів 02.10.1991 року та свідоцтво про право на спадщину за законом видане Бердянською державною нотаріальною конторою 13.02.2009 року. Рішення Бердянського міськрайонного суду від 17.05.2011 року не є правовстановлюючим документом і в ньому не визнавалось право власності на нерухомість, яка спадкується. Інші правовстановлюючі документи були ними надані в повному обсязі і не викликають сумнівів, тому вважали, що у нотаріуса не було перешкод для вчинення нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просили визнати незаконними та скасувати постанови державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про відмову видати свідоцтва про право на спадщину від 10 лютого 2015 року виданого ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Зобовязати державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом на 33/50 частини житлового будинку №38 по вулиці Старова у м. Бердянську Запорізької області після смерті ОСОБА_5 на підставі правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Бердянською міською Радою народних депутатів 02.10.1991 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою 13.02.2009 року.

У судовому засіданні позивачі та їх представники позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 12.03.2014 року (а.с.10).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

У разі відсутності заповіту, право на спадкування мають особи зазначені в ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії матеріалів спадкової справи №295/2014 судом встановлено наступне.

Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом (а.с.63,64,65,66).

27 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі їй згідно ст. ст. 60, 70 СК України свідоцтва про право власності на 1/2 частку вказаного спільного сумісного майна (а.с.55,56). ОСОБА_2 та ОСОБА_3 27 червня 2014 року подали заяви про прийняття спадщини (а.с.57,58). Спадкоємці подали також заяву про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.83). За відомостями зі Спадкового реєстру заповіти та спадкові договори на ОСОБА_5 відсутні (а.с.61).

Постановами державного нотаріуса ОСОБА_4 від 10 лютого 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 11/50 часток житлового будинку №38 по вул. Старова в м. Бердянську Запорізької області, після смерті 12 березня 2014 року ОСОБА_5, оскільки КПзТІ Бердянської міської ради надало інформацію щодо права власності на нерухоме майно, за якою ОСОБА_5 належить 33/50 частки житлового будинку на підставі: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що видане Бердянською міською радою від 02.10.1991 року - 3/5 частки; свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Бердянською державною нотаріальною конторою 13.02.2009 року - 3/50 частки. При цьому у складі документів, що підтверджують право власності спадкодавця на 33/50 частки житлового будинку вказано рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2011 року, справа №2-251/11, згідно якого, частка ОСОБА_5 зменшена на 1/100 ідеальної 33/50 частки, що складає 65/100 часток житлового будинку. Таким чином, частка житлового будинку, яка знаходиться у власності не відповідає документам, що підтверджують право власності спадкодавця (а.с.84,85,86).

Згідно довідки-характеристики від 25.12.2014 року 33/50 частки житлового будинку №38 по вул. Старова в м. Бердянську зареєстровані в реєстровій книзі КПзТІ Бердянської міської ради на праві спільної часткової власності за ОСОБА_5 на підставі:

свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що видане Бердянською міською радою від 02.10.1991 року - 3/5 частки;

свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Бердянською державною нотаріальною конторою 13.02.2009 року - 3/50 частки;

рішення Бердянського міськрайонного суду від 17.05.2011 року.

Співвласником житлового будинку є ОСОБА_6, якій належить 17/50 часток будинку (а.с.7).

Вирішуючи питання про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус ОСОБА_4 прийшла до висновку, що 33/50 частки житлового будинку, що належить спадкодавцю не відповідають документам, що підтверджують право власності спадкодавця, але суд не можу з таким твердженням погодитися виходячи з наступного.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали інвентарної справи та довідки КПзТІ від 15.12.2009 року, довідку-характеристику від 25.12.2014 року, копію свідоцтва про право особистою власності на житловий будинок від 2 жовтня 1991 року, копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 лютого 2009 року, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності зареєстровано 33/50 частки житлового будинку №38 по вул. Старова в м. Бердянську на підставі:

свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що видане Бердянською міською радою від 02.10.1991 року - 3/5 частки;

свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Бердянською державною нотаріальною конторою 13.02.2009 року - 3/50 частки.

Рішення Бердянського міськрайонного суду від 17.05.2011 року (а.с.8) не підтверджує зміну часток ОСОБА_5 з 33/50 на 65/100, оскільки судом було прийнято рішення про поділ домоволодіння між співвласниками з відступленням від ідеальних часток, але право власності за співвласниками на змінені частки не визнавалось, рішення суду не виконано і державна реєстрація права власності на 65/100 часток домоволодіння по вул. Старова,38 за ОСОБА_5 не здійснювалась.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1223, 1258, 1261, 1297 ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати постанови державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 10 лютого 2015 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Зобовязати державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на 33/50 частин житлового будинку №38 по вулиці Старова у м. Бердянську Запорізької області після смерті ОСОБА_5 на підставі правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Бердянською міською Радою народних депутатів від 02.10.1991 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від13.02.2009року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя