Справа № 444/2068/15-ц
Провадження № 2/444/1024/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Волевисоцької сільської ради Жовківського району Львівської, Жовкіської райдержадміністрації, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2, що стверджено свідоцтвом про смерть. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну частку (пай) площею 2.33. га на території Волевисоцької сільської ради на підставі сертифікату серії НОМЕР_1. При житті мати склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла їй. Заповіт посвідчено Волевисоцькою сільською радою 8.11.2013 року (реєстр № 55). З приводу спадкування вона звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак їй відмовлено в такому з підставі відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок та сертифікату встановленого зразка. Житловий будинок придбано матір»ю на підставі договору купівлі-продажу 6.10.1989 року. Договір посвідчено Волевисоцькою сільською радою. В договорі зазначено, що такий підлягає реєстрації у виконкому Волевисоцької сільської ради. Згідно до виписки з погосподарської книги Волевисоцької сільської ради станом на 30.06.1990 року господарство матері відносилося до колгоспного типу двору і такому було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_2. Отже по записах в погосподарській книзі було зареєстровано власність матері на будинок.

Позивачка в судове засідання не з»явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак останніми надіслано листи про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності, а тому суд прийшов до переконання про можливість вирішення даної справи у їх відсутності на підставі поданих доказів.

Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи за наявними в справі доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_3 виданого Кунинською сільською радою вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із заповіту посвідченого від імені ОСОБА_2 Волевисоцькою сільською радою вбачається, що все своє майно вона заповіла дочці ОСОБА_1

На день смерті померлій належав житловий будинок в АДРЕСА_1, який нею придбано за договором купівлі-продажу 6.10.1989 року та земельна частка (пай) площею 2.33. га на території Волевисоцької сільської ради на підставі сертифікату серії НОМЕР_1.

З виписки із погосподарської книги Волевисоцької сільської ради вбачається, що станом на 30.06.1990 року головою двору в АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2

Згідно пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином, право власності матері позивачки було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі Волевисоцької сільської ради. Відповідно до відомостей Волевисоцько сільської ради, будинок розташовано на земельній ділянці площею 0,18 га з яких 0.01 га під житловим будинком.

З сертифікату серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_2 Волевисоцькою сільською радою вбачається, що вона має право на земельну частку (пай) площею 2.33 га.

Сертифікат видано на бланку зразка затвердженого ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 01.02.1993 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено форму сертифікату, яку слід подати було до нотаріальної контори.

Оскільки в спадкоємця ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на будинок та сертифікат відповідного зразка їй нотконторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 придбавши житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєструвала такий в Волевисоцькій сільській раді, а отже відповідно до діючого на той час законодавства вона є власником будинку, а отже право на власність будинку в порядку спадкування за заповітом має і позивачка.

Відповідно до вимог ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Щодо спадкування права власності на земельну частку (пай), судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 мала лише право на отримання такої, однак при житті земельної частки в натурі не отримала, право власності на таку не було зареєстровано, а тому позивачка може спадкувати лише право на отримання земельної частки, яка належала спадкодавцю з тих підстав і позовні вимоги позивачки щодо визнання права власності на земельну частку (пай) не підлягають до задоволення.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачка по справі є такою що прийняла спадщину, оскільки в передбачений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини що стверджено витягом із спадкового реєстру (Справа 250/2015).

Відповідно до ст.. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування слід задовольнити, щодо визнання права власності на земельну частку (пай) позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок в АДРЕСА_1 Львівської області загальна площа якого становить 52.5 кв.м., житлова 35.6 кв.м., допоміжна 16.6 кв.м..

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 2.33 га умовних кадастрових гектарів на території Волевисоцької сільської ради Жовківського району Львівської області, що належав померлій ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Ясиновський Р. Б.