Справа № 372/4419/14 Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/644/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко
Категорія 18 25.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Антоненко В.І., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивач ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06.07.2005 року між сторонами було укладено кредитний договір №014/03-2/900, згідно якого позивач надав, а ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 30 000 доларів США, однак із свого боку умови договору не виконує.

Розрахунком заборгованості підтверджується отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 від позивача та наявність боргу за кредитним договором від 06.07.2005 року, який станом на 08.08.2014 року складає 26 656 грн. 61 коп. з них: заборгованість за кредитом - 1594,88 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 20106 грн. 26 коп., заборгованість за відсотками - 134,83 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1699 грн. 77 коп.; заборгованість по пені за прострочення кредиту та відсотків - 4850 грн. 58 коп.

Позивач зазначав, що відповідач неналежно виконує свої зобов'язання за кредитним договором чим порушує його право.

Позивач просив, стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором яка складає 2 114,47 дол. США, що по курсу НБУ еквівалентно 26, 656,61 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/03-2/900 від 06.07.2005 року в розмірі - 20 106 грн. 26 коп., заборгованість по процентах 1 699 грн. 77 коп., пеню за прострочення кредиту та процентів 2 925 грн., сплачений судовий збір 247 грн. 31 коп., а всього стягнуто 24 978 грн. 34 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати зобов"язання ОСОБА_1 за кредитним договором, як таке, що виконане. В апеляційній скарзі посилається на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, що суд не взяв до уваги її пояснення та доводи щодо сплати боргу, та відмови в купівлі валюти позивачем для погашення кредиту на аукціоні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 06 липня 2005 року між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/03-2/900, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 30 000 доларів США зі сплатою 14,00 % річних на строк 84 місяці, тобто остаточним погашенням отриманого кредиту до 06.07.2012 року. (а.с. 9-10).

Між сторонами 27 березня 2009 року укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту, відповідно до якої, тимчасово, на період з 27.03.2009 року по 26.03.2010 року, зменшено розмір щомісячного платежу за договором та збільшено розмір кредиту на 484,66 доларів США, шляхом видачі додаткового траншу 26.03.2009 року. (а.с. 12-13).

Між сторонами 06 травня 2010 року укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору про зміну умов погашення кредиту, згідно якої строк кредиту збільшено на 23 місяці, у зв'язку з чим кредит необхідно погасити до 06 червня 2014 року. (а.с. 14-16).

Вказаний кредитний договір та додаткові угоди були укладені в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач порушила узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту всупереч умовам кредитного договору та допустила виникнення заборгованості.

Розрахунком заборгованості підтверджується наявність боргу за кредитним договором від 06.07.2005 року, який станом на 08.08.2014 року складає 26 656 грн. 61 коп. з них: заборгованість за кредитом - 1 594,88 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 20 106 грн. 26 коп., заборгованість за відсотками - 134,83 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1699 грн. 77 коп.; заборгованість по пені за прострочення кредиту та відсотків - 4850 грн. 58 коп. (а.с. 6-8).

Суд першої інтанції, вірно дійшов висновку, щодо частково задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ними платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків.

Доводи відповідача ОСОБА_1 не спростовують обставин справи, належних та допустимих доказів напідтвердження своїх вимог апелянтом не надано.

Посилання відповідача на економічну нестабільність в державі, високий курс долара до гривні, погашення значної суми боргу не спростовує обставин встановлених як судом першої так і судом апеляційної інстанції та не звільняє від виконання зобов'язань за договором.

Суд першої інтанції, вірно дійшов висновку, щодо розміру пені в межах строку позовної давності, що становить 2 925 грн., що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення у позові, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: