Справа № 140/2900/14-ц Провадження № 22-ц/772/2627/2015Головуючий в суді першої інстанції Підлипняк М. Д.
Категорія 34Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Луценко В.В.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги мотивував тим, що 29 березня 2014 року біля 23 години він залишив на вулиці Горького в м. Немирів, біля нічного клубу «Україна», у місці де дозволена стоянка, свій автомобіль «Фольксваген-Пассат». 30 березня 2014 року близько 00 год 45 хв. відповідач у справі керуючи власним автомобілем ВАЗ-21099, рухаючись вул. Горького в м. Немирів, виконуючи лівий поворот, не надав перевагу в русі автомобілю «Тойота-Авелон» під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався назустріч по головній дорозі. Внаслідок зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_2 водій ОСОБА_5 втратив контроль керованості, що призвело до зіткнення автомобіля, яким він керував з автомобілями, які стояли на стоянці, в тому числі і з його автомобілем. Внаслідок зіткнення зазначених автомобілів, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, відповідно до авто-товарознавчого дослідження № 239Е-04/14 від 15.04.2014 року сума заподіяної шкоди становить 123601 грн.92 коп.

Постановою Немирівського районного суду від 11 липня 2014 року ОСОБА_2 по зазначеному факту ДТП визнаний винним і за ст. 124 КУпАП притягнутий до адміністративної відповідальності. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07.08.2014 року зазначена постанова Немирівського районного суду скасована і провадження у справі закрито за вичерпанням строків притягнення до адміністративної відповідальності, однак висновок про винуватість останнього у вчинені ДТП підтверджено.

Позивач вважає, що ОСОБА_2, як особа, що винувата у вчинені ДТП та заподіяну йому шкоду, зобов'язаний її відшкодувати. При цьому вважає, що відшкодуванню підлягає не вся зазначена сума, яка визначена висновком авто-товарознавчого дослідження, а сума за виключенням 49000 грн. яку має виплатити страхова компанія, оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована в страховій компанії «Статус». Крім того, позивачем витрачені кошти в сумі 5000 грн. за надання юридичної допомоги та 753,32 грн. судового збору.

Просив стягнути з відповідача на його користь заподіяну шкоду в розмірі 75331,92 грн. та оплачених судових витрат 5753,32 грн.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.07.2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 75331,92 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5753,32 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 81085,24 грн.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити часткова, а саме в розмірі, визначеному відповідно до висновків авто-технічної експертизи по справі та з урахуванням положень п. 4 ст. 1193 ЦК України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 11.07.2014 року ОСОБА_2 визнаний винним за ст.. 124 КУпАП, в тому, що він 30.03.2014 року о 00 год. 45 хв. в м. Немирів по вул. Горького керував автомобілем ВАЗ - 21099, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Тойота-Авелон» під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку, чим порушив п. 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження автомобілів. З даної постанови вбачається, що в числі пошкоджених був і автомобіль ОСОБА_6

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 07.08.2014 року постанову Немирівського районного суду від 11.07.2014 року скасовано, та ухвалено постанову про закриття провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП. Однак висновки викладені в постанові Немирівського районного суду, щодо винності ОСОБА_2 в скоєні ДТП постановою апеляційного суду підтверджено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач визнаний винним у скоєні даного ДТП, є власником джерела підвищеної небезпеки, яким допущено наїзд, а тому, відповідно до закону, несе відповідальність та зобов'язаний відшкодувати заподіяну ним шкоду.

Судом першої інстанції вірно враховано обсяги механічних пошкоджень та висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 239Е-04/14 від 15.04.2014 року, згідно якого матеріальний збиток щодо пошкодженого автомобіля становить 123601,92 грн., оскільки розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України.

Крім того, судом першої інстанції при визначенні розміру відшкодування було враховано, що не вся зазначена сума, яка визначена висновком автотоварознавчого дослідження підлягає до стягнення, а сума за виключенням 49000 гривень, які має виплатити страхова компанія, оскільки цивільна відповідальність відповідача застрахована в страховій компанії «Статус », з чим також погоджується колегія суддів.

З висновку експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області від 07.10.2015 № 476а, складеного за результатами проведеної на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 16.09.2015 року судової експертизи, вбачається, що лише за умови виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Тойота-Авелон» ОСОБА_5 на відстані більшій ніж 40.5-42.1. м. до місця зіткнення з автомобілем ВАЗ-21099 під керуванням відповідача, ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити зіткнення, а відтак і не відбулось в такому разі пошкодження автомобіля, що належить позивачу.

Однак відповідачем не доведено суду належними доказами, що в даній дорожній ситуації небезпека для руху водію автомобіля «Тойота-Авелон» ОСОБА_5 виникла на відстані більшій ніж 40.5-42.1. м. до місця зіткнення з автомобілем ВАЗ-21099. Не має таких доказів ні в цивільній справі, ні в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 по даному факту, яка була досліджена колегією суддів. Натомість з пояснень ОСОБА_5 наданих в ніч 30.03.2014 року начальнику Немирівського РВ УМВС видно, що небезпека для руху виникла вже на перехресті де відповідач різко здійснив підріз автомобіля ОСОБА_5 Сам же відповідач ОСОБА_2 з місця пригоди поїхав, участі у складанні матеріалів ДТП не приймав, а пояснення надавав вже наступного ранку.

Враховуючи встановлене, як судом першої так і судом апеляційної інстанцій, судова колегія прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги про винуватість водія автомобіля «Тойота-Авелон» ОСОБА_5, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому саме відповідач є особою, яка зобов'язана відшкодувати заподіяні в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди збитки, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю. Зайцев

Судді: Т.О. Денишенко

В.В. Луценко