Провадження № 2/520/4982/15
02.11.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків О.В.
при секретарі - Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -
26.08.2015 року позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА00042988 від 14.06.2011 року в сумі 32 993,42 грн. При цьому, позивач посилається на те, що 14.06.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № BLaЖГА00042988, відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 8 000,00 грн., термін повернення кредиту - 14.06.2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00 % річних. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
До судового засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 14.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № BLaЖГА00042988, відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 8000,00 грн., термін повернення кредиту - 14.06.2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00 % річних/а.с. 4-11/.
Відповідно до п. 2.4.2. Договору, проценти та комісію за управлінням кредитом позичальник повинен сплачувати що щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених в Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього Договору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу.
Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 становить 32 993,42 грн., з яких 4 428,22 грн. - кредит; 1 160,31 грн. - відсотки; 2 100,00 грн. - комісія за РО; 25 304,89 грн. - плата за пропуск платежів /а.с. 3/.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані.
При цьому суд зазначає, що за пред'явлення позову ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" не сплачувало судовий збір, оскільки відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» /в редакції, що діяла на дату подання позову/, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору було звільнено.
Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /в редакції, що діяла на дату подання позову/ ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Таким чином, позивач при поданні позову повинен був сплатити судовий збір у розмір 329,93 грн.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що судовий збір підлягає стягнення з відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 329,93 грн. /триста двадцять дев'ять гривень 93 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.