Ухвала

іменем україни

05 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Шуліку Аліну Володимирівну, на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 31 жовтня 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 26 грудня 2013 року утворилася заборгованість в сумі 25 722,22 грн, позивач просив вказані кошти стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати по справі.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року у розмірі 25 722,22 грн, у тому числі заборгованість по процентам за користування кредитом - 13 411,16 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом - 175 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 10 435 грн; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 1 201,06 грн.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що відповідач здійснив останній платіж за кредитом у лютому 2008 року.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

27 лютого 2009 року за заявою позивача було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту (а. с. 5, 112). Оскільки з даним позовом про стягнення заборгованості по процентам, що є черговими платежами, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось у січні 2014 року, то позивачем був пропущений строк позовної давності, встановлений законом, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, враховуючи, що представник відповідача вказує на це у відповідному клопотанні (а. с. 41).

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, апеляційний суд з дотриманням вимог статей 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду немає, а тому його необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Шуліку Аліну Володимирівну відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана