АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7656/15 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Довгаль А.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначають, що в їх під'їзді встановлені металеві двері з комплектом домофонних пристроїв. Вони сплачують абонентську плату і по сьогоднішній день.

З 06 березня 2014 року дільниця КП «Жилкомсервіс» №4 почала надсилати повідомлення і квитанції, в яких зазначено платіж «Домофон» і нараховано за лютий 2014 року 5,50 грн.

Ними з'ясовано, що сума нарахована відповідно до публічного договору, опублікованого 28 грудня 2013 року у випуску газети «Харьковские известия» на підставі рішення Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року №1290/13 «Про затвердження Порядку встановлення та утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова» та рішення Харківської міської ради від 25 грудня 2013 року за №1390/13 «Про комунальну власність м. Харкова». Рішення міської ради були скасовані постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року.

З КСП «Харківгорліфт» договір про надання послуг по технічному обслуговуванню абонентського пристрою не укладався,вони неодноразово зверталась до відповідача з проханням припинити нарахування, але нарахування за користування домофоном здійснюється, що є незаконним та протиправним.

Через погрози виключити домофон внаслідок заборгованості вони помилково сплачували суми, вказані в квитанціях.

19 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про розірвання публічного договору та припинити нарахування за послугу, яку вони не надають. У відповіді від 23 січня 2015 року вказано, що договір вважається розірваним і буде проведена робота з відключення трубки-пристрою. Без їх відома домофон був виключений та всі проводи домофонного зв'язку були перерізані і викинуті на сміття. Для відновлення абонентського пристрою вони вимушені були звертатися до фахівця. Вартість ремонту склала 97,47 грн.

Однак, нарахування і досі продовжуються, що приводить до нервових потрясінь. Вони були вимушені звернутися до прокурора Дзержинського району м. Харкова, внаслідок чого було отримано лист, що договір є розірваний, а борг анульований, але це не відповідає дійсності, оскільки нарахування й досі здійснюється.

Наявність квитанцій з нарахуванням боргу, дії працівників відповідача привели до погіршення стану здоров'я, внаслідок чого вони змушені витрачати грошові кошти на лікування. Матеріальні збитки оцінюють у 1727,27 грн. Крім того, вони зазнали моральних страждань, які оцінюють в 30000,00 грн. для відновлення попередньої душевної рівноваги.

Просять стягнути 30000 грн. моральної шкоди та 1727,27 грн. матеріальної шкоди.

Представник відповідача КСП «Харківгорліфт» в судовому засідання заперечував проти позову. Зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки договір з позивачами розірваний, а борг станом на 01 жовтня 2015 року відсутній.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом порушено норми матеріального права, не надано належну оцінку наданим ними доказам.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи позивачі зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1

25 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Техкомсервіс-Україна» було укладено договір про надання послуг по технічному обслуговуванню абонентського пристрою, встановленого за адресою: АДРЕСА_1.

На даний час замково-переговорний пристрій знаходиться на балансі відповідача.

Позивачі при надходженні квитанцій частково оплачували вказану послугу «домофон - 5 грн. 50 коп.»

19 грудня 2014 року ОСОБА_1 заявила відповідачу про розірвання цього договору, що і було зроблено відповідачем.

Тобто, будь-які відносини з цього приводу між сторонами припинені.

Між тим, квитанції з відповідними сумами за користування домофоном продовжували приходити позивачам.

У зв'язку з чим позивачі вимушені були звернутися зі скаргою до Харківської міської ради та прокурора Дзержинського району міста Харкова.

Дані установи після проведення відповідних перевірок також повідомили позивачів, що договір розірвано, заборгованості немає.

Однак, позивачам знову надійшла квитанція про оплату комунальних послуг, де знову зазначено, що станом на 01 жовтня 2015 року у позивачів наявний борг за домофоном у сумі 5 грн. 50 коп.

Відповідно до вимог ст.ст. 23; 1167 ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник відповідача таке зазначення в квитанції є помилкою, оскільки відповідні зміни внести не встигли.

Позивачі - пенсіонери, інваліди ІІ групи і необґрунтоване неодноразове направлення на їх адресу таких квитанцій порушує їх звичайний спосіб життя, а тому колегія вважає, що рішення в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог у сумі по 500(п'ятсот) грн. кожному.

Свої вимоги щодо необхідності відшкодування моральної шкоди у сумі 30000 грн. позивачі не обґрунтували.

Рішення суду у частині відмови у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди є законним і обґрунтованим.

Позивачі зазначають, що у зв'язку з діями відповідача стан їх здоров'я погіршився, вони вимушені були звертатися до лікарів та витрачати кошти.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких беззаперечних доказів, що стан їх здоров'я погіршився у зв'язку саме з діями відповідача, позивачами не надано.

Позивачі є інвалідами: ОСОБА_1 - з 24 січня 2002 року, ОСОБА_2 - з 20 грудня 2004 року, а тому вважати, що до погіршення їх здоров'я призвели саме дії відповідача - не можна.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2- задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2015 року у частині відшкодування моральної шкоди - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 500(п'ятсот) грн.. кожному.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: