РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Відділення №123 Слобожанського регіонального департаменту про стягнення банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить стягнути солідарно з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Відділення №123 Слобожанського регіонального департаменту на його користь суму депозитного вкладу у розмірі 1000 доларів США та сплачений судовий збір.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 05.02.2015 року між ним та Банком в особі відділення укладено договір про банківський строковий вклад на суму 1000 доларів США зі сплатою за користування вкладом 9,50% річних строком до 05.05.2015 року. В день повернення вкладу вона звернулася до банку з вимогою повернути суму, внесених на рахунок коштів у розмірі 1000 доларів США та нарахованих відсотків. Однак, йому було відмовлено у звязку з відсутністю коштів. Після чого, він знову звернувся з письмовою вимогою повернути суми вкладу та нараховані відсотки, однак відповіді не надійшло, грошові кошти йому не виплачені до теперішнього часу.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, надав письмові пояснення, зазначив, що введення в банку тимчасової адміністрації не є підставою для неповернення коштів, оскільки строк виконання договору щодо повернення коштів сплив ще 05.05.2015 року, тобто до введення тимчасової адміністрації.

Представник відповідача не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Надав письмові заперечення, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що на підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 року Банк віднесено до категорії неплатоспроможних, введено тимчасову адміністрацію, тому заборонено задоволення вимог вкладників про стягнення коштів за банківським вкладом.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

05.05.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Відділення №123 Слобожанського регіонального департаменту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір-заяву №300131/168407/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 міс. в іноземній валюті, відповідно до якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.6.399936.001 у сумі 600 доларів США на строк з 05.02.2015 р. по 05.05.2015 р. з нарахуванням за час користування коштами процентів за ставкою 09,50% річних.

Згідно з квитанцією №54 від 05.02.2015 року, ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок згідно з договором банківського вкладу №300131/168407/3-15 від 05.02.2015 року грошові кошти у розмірі 600 доларів США.

Згідно з п. 3 договору, вкладник має право отримувати суми процентів нарахованих на вклад, протягом строку, визначеного п. 1 договору, щомісячно, у порядку та строки, передбачені Основними умовами.

Відповідно до п. 4 договору, вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 договору.

Згідно з квитанцією №54 від 09.02.2015 року, ОСОБА_1 поповнив депозитний рахунок згідно з договором банківського вкладу №300131/168407/3-15 від 05.02.2015 року грошовими коштами у розмірі 400 доларів США.

Відповідно до п. 6 договору, після закінчення строку договору вклад повертається вкладникові в порядку, строки та умовах, передбачених Основними умовами.

05.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення банківського вкладу з нарахованими відсотками згідно з Договором №300131/168407/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 міс. в іноземній валюті від 05.02.2015 року.

У звязку з неповернення позивачу 05.05.2015 року банківського вкладу з нарахованими відсотками, 27.05.2015 року він повторно звернувся до відповідача, направивши поштою Банку письмову заяву про повернення банківського вкладу шляхом перерахування коштів в ПАТ «Банк «Кредит Дніпро», однак відповіді щодо повернення вкладу надано не було.

Відповідно до виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 в ПАТ «Банк «Кредит Дніпро» за період з 01.04.2015 року по 28.10.2015 року грошові кошти на вказаний рахунок не надходили.

Отже, Банк свої зобов'язання за договором від 05.02.2015 року не виконав, до теперішнього часу вклад, строк повернення якого наступив 05.05.2015 року, позивачу не повернуто.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

У звязку з цим, неповернення грошових коштів за договором банківського вкладу через обмеження, встановлені постановою Національного банку України від 03.03.2015 року №160, від 03.06.2015 року №354, суд до уваги не приймає, оскільки такі обмеження можуть бути встановлені Законом, а не підзаконним нормативно-правовим актом НБУ.

17.09.2015 року Правлінням НБУ прийнято постанову №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», Банк було віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної Постанови НБУ, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №171 від 17.09.2015 року, згідно з яким з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Посилаючись на ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення коштів за вкладом, оскільки вказаним Законом заборонено на час тимчасової адміністрації здійснювати такі стягнення.

Однак, вказані доводи відповідача суд не приймає до уваги з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене пунктом 1 частини пятої цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився.

Строк повернення банківського вкладу настав ще 05.05.2015 року, тобто до введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (18.09.2015 року).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, запровадження тимчасової адміністрації не є перешкодою для виконання Банком взятих на себе зобов'язань за договором банківського вкладу, які виникли ще до впровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вказані норми ЦПК України закріплюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов'язки.

Разом з тим, представник відповідача в судове засідання не зявився без поважних причин, в письмових запереченнях зазначено підстави для відмови в позові лише дія тимчасової адміністрації в Банку, інших підстав не зазначено, не спростовано суму основного боргу за вкладом, відсутність будь-яких перешкод чи поважних причин неподання відповідачем до суду доказів, які б спростували вимоги позивача.

На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» депозитного вкладу у розмірі 1000 доларів США підлягають задоволенню.

В частині вимог позивача щодо солідарної відповідальності ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №123 Слобожанського регіонального Департаменту суд вважає відповідні вимоги безпідставними, оскільки відділення є структурним підрозділом банку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та самостійно відповідати за невиконання умов депозитного договору не може.

У звязку з цим вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з відділення №123 Слобожанського регіонального Департаменту ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми депозитного вкладу у розмірі 1000 доларів США задоволені, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 625, 629, 1058, 1060, 1066, 1068, 1074 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 за Договором №300131/168407/3-15 від 05.02.2015 року вклад у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -