Справа № 761/6213/15-ц
Провадження №2/761/3928/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2015 року вказана позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 708 500,00 грн., 476 180,18 грн. - процентів за користування позикою, 15 300,00 грн. - витрати на правову допомогу.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що відповідач 15.01.2013 року взяв в борг за розпискою у позивача суму в розмірі 25 000,00 доларів США та зобов'язався повернути до 15.04.2013 року зі сплатою 3% в місяць. В зазначений термін відповідач кошти не повернув. 19.06.2014 року сторонами було відстрочено дату повернення позики до 01.10.2014 року. Оскільки відповідач не повернув кошти у встановлений строк, позивач на підставі ст.1048 ЦК України просить стягнути зазначену суму боргу в гривні за офіційним курсом НБУ станом на 26.02.2015 року та відсотки за користування коштами за 680 днів, що становить 16 767,12 доларів США., а всього борг становить 1 183 680,18 грн.

Крім того позивач просить стягнути 15 300,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги визнали частково та не заперечували проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором позики в сумі 22 400,00 доларів США (25 000 - 2 600), оскільки частину коштів було повернуто. В частині сплати відсотків відповідач та її представник пояснили, що за умовами договору вони домовлялись про сплату 3% річних, а не в місяць. Також відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вони розраховані в порушення норм Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Проте під час судових дебатів відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представника позивача та позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 15.01.2013 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_4 25 000 (двадцять п'ять) тисяч доларів США, про що написав розписку. Згідно розписки, строк повернення грошових коштів три місяці.

Розпискою від 19.06.2014 року ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання повернути отримані за розпискою від 15.01.2013 року кошти в сумі 25 000,00 доларів США в строк до 01.10.2014 року.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував, що він отримував кошти за розпискою та не зміг в строки, визначені в розписці повернути кошти в повному обсязі. Проте, як зазначив відповідач, він повернув позивачу 2 600,00 доларів США. Сторона позивача не заперечувала повернення коштів у зазначеній сумі.

Як роз'яснює п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Отже, оскільки відповідач не заперечив невиконання зобов'язання в частині повернення коштів в повному обсязі в строки, визначені розпискою, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 22 400,00 доларів США (25 000,00 - 2 600,00 доларів США), що за курсом НБУ станом на 06.11.2015 року (100 доларів США = 2 292,5534 грн.) становить 513 531 гривень 96 копійок.

Також в позовних вимогах позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача відсотки за користування коштами в розмірі 3% в місяць, тобто 36 % річних.

В розписці ОСОБА_2 зазначив, що проценти обіцяє 3% сплачувати вчасно.

Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що за умовами розписки відповідач мав сплачувати 3% в місяць. В той же час відповідач в судовому засіданні пояснив, що між сторонами була домовленість про сплату 3% річних.

Як вбачається з копії розписки від 19.06.2014 року, ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання повернути кошти зі збереженням процентів проте їх розмір не зазначений.

Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так як у відповідності з положеннями ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

А тому, оскільки визначення розміру процентів є істотною умовою договору позики, а як вбачається з тексту розписки та встановленого в судовому засіданні, сторони не досягли згоди щодо нарахування відсотків - 3% в місяць чи за рік, до суду сторони не звертались із вимогами про тлумачення умов договору, тому суд не вбачає підстав для стягнення відсотків за користування коштами.

Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Зазначена норма передбачає стягнення витрат, пов`язаних як з оплатою правової допомоги адвоката так і іншого фахівця в галузі права.

Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у статті 1 визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Представник позивача надавав правову допомогу в судових засіданнях на підставі довіреності та ордеру адвоката.

З квитанції №14 вбачається, що 19.11.2014 року позивач сплатила суму 15 300,00 грн. за надання правових послуг.

Відповідно до журналів судових засідань ОСОБА_1 приймав участь у судових засіданнях 23.04.2015 року, 15.06.2015 року, 11.08.2015 року, 17.09.2015 року та 06.11.2015 року як адвокат. Загальна кількість часу цих засідань складає 93 хвилини (57 хв. - до 01.09.2015 року, 36 хв. - після 01.09.2015 року).

Таким чином витрати на правову допомогу які підлягають стягненню складають 793,68 грн. (мінімальна заробітна плата до 01.09.2015 року - 1 218 грн. * 40 % * 57 хвилин + мінімальна заробітна плата після 01.09.2015 року - 1 378 грн. * 40 % * 36 хвилин).

Будь - які відмітки про ознайомлення з матеріалами справи відсутні. Акту виконаних робіт із зазначенням витраченого часу на надання адвокатських послуг поза судовим засіданням не надано, а тому інша частина коштів, сплачених за договором про надання адвокатських послуг стягненню з відповідача не підлягає.

Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 526, 1048 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 159, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 борг в розмірі 513 531 (п'ятсот тринадцять тисяч п'ятсот тридцять одна) гривна 96 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 793,68 грн. та 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривни 00 копійок судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г.Притула