КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ Справа № 319/1395/15-ц
Номер провадження 2/319/918/2015
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 вересня 2015 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа: Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, договору про розподіл спадкового майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4, яка відкрилась 25.10.2004 року, визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договір про розподіл спадкового майна, після смерті 25.10.2004 року батька ОСОБА_4

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статті 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

У позовній заяві зазначено, що позивач має право на спадкове майно, та просить суд йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, однак діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність.

Позивач не зазначає у позові докази звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Доказами зазначеного звернення є: письмова заява позивача до нотаріальної контори про прийняття спадщини(видачу свідоцтва про право на спадщину), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка відповідно до п.п.31,32 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Враховуючи викладене, вважаю, що відсутність письмового звернення позивача до нотаріуса про прийняття спадщини (заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину), а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє дійти висновку суд про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивача.

Оскільки, законодавством України передбачений порядок отримання нерухомого майна у власність в порядку спадкування за законом, а у позивача існують усі умови для реалізації цього права, а тому вважаю, що позивач повинен (зобовязаний відповідно до ст.1297 ЦК України) письмово звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (про отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухомість).

Враховуючи викладене, вважаю, що підставою для звернення до суду є письмова відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину із зазначенням причин відмови вчинення нотаріальної дії, яка відповідно до п.п.31,32 Інструкції „Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виноситься нотаріусом не пізніш як у триденний строк, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Таким чином, позивачу необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати письмову відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

В порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують обставини поважності пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини в наслідок знаходження за межами України протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, тобто з 25 жовтня 2004 року по теперішній час, що заважали їй звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини.

В позовній заяві відсутній виклад обставин відповідно до яких позивач дізналась про порушення свої прав, зазначення доказів, що підтверджують ці обставини.

Крім того, не зазначені докази наявності спорідненості між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4О, отже зазначені особи мають різні прізвища (свідоцтво про укладання шлюбу, витяг з реєстру, тощо).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.119 ЦПК України позивна заява підлягає уточненню в частині місця проживання (перебування) або місцезнаходження позивача, оскільки зазначена в якості адреси фактичного проживання позивача: с. Гусарка Куйбишевського району Запорізької області суперечить доводам позивача про постійне перебування за межами України.

В порушення п.2 ч.1 ст.119 ЦПК України позовна заява не містить імя представника позивача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі, наявність яких є обовязковою, оскільки позов поданий представником позивача за довіреністю.

Разом з тим, підлягають уточненню позовні вимоги.

Позивач у позові зазначає, що існує заповіт, який не було враховано, однак просить надати додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не за заповітом, а за законом.

Крім того, уточненню підлягають вимоги позивача щодо строку, який вона просить встановити для подання заяви про прийняття спадщини.

Звертаю Вашу увагу на те, що при подачі уточненого позову та додаткових документів, позивач повинен виконати вимоги ст.120 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху, надав позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали позов вважається неподаним, та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С.Солодовніков