Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,Писаної Т.О., Черненко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання правочину недійсним та витребування майна від недобросовісного набувача, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), 27 серпня 2008 року був укладений договір «Автопакет», згідно з яким їй було надано кошти на придбання автомобіля. Позивач є власником автомобіля Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 27 серпня 2008 року РЕВ № 2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області.

У подальшому позивач передала ОСОБА_9 і ОСОБА_10 право користування вказаним автомобілем.

У 2013 році позивач дізналася, що належний їй автомобіль був проданий ОСОБА_7 від її імені ОСОБА_11 на підставі довіреності від 20 грудня 2012 року.

Позивач просила визнати вказану довіреність недійсною, оскільки вона не підписувала її та не мала наміру продавати автомобіль. Крім того, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля; витребувати від ОСОБА_7 на її користь автомобіль Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсною довіреність, видану 20 грудня 2012 року від імені ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_11, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, що зареєстрована в реєстрі за № 2784.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, укладений між ОСОБА_6, через представника ОСОБА_11, та ОСОБА_7, посвідчений ТОВ «Межрегіональний брокерський дім Фаворит» 27 грудня 2012 року.

Витребувано від ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 автомобіль Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про витребування майна від добросовісного набувача.

Зобов'язано ОСОБА_7 повернути ОСОБА_6 автомобіль Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу і ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарги підлягають відхиленню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 не дають підстав для висновку про порушення судами при вирішенні питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Так, судами встановлено, що 27 серпня 2008 року між ОСОБА_6 та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», був укладений договір «Автопакет», згідно з яким позичальнику надано кошти на придбання автомобіля.

ОСОБА_6 є власником Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого 27 серпня 2008 року РЕВ № 2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області.

У травні 2011 року позивач видала довіреність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на управління своїм автомобілем строком на три роки.

Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 20 грудня 2012 року ОСОБА_6 надала ОСОБА_11 право на розпорядження та експлуатацію автомобіля марки Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2.

Згідно відомостей, наданих ДАІ ГУ МВС України в Одеській області, автомобіль Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ № 932374, виданої 27 грудня 2012 року ТОВ «Межрегіональний брокерський дім Фаворит», автомобіль був знятий з обліку ОСОБА_11, що діяв на підставі доручення серії ВТВ номер 299136, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_8

Висновком судової експертизи № 24-п від 30 січня 2014 року, проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в Одеській області на підставі ухвали суду від 03 грудня 2013 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_6 у графі «підпис» довіреності від 20 грудня 2012 року виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою.

Відповідно до частин 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки в ході судового розгляду справи було встановлено та підтверджено належними і допустимими доказами, що ОСОБА_6 не мала свого волевиявлення на відчуження автомобіля, то суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про недійсність договору купівлі продажу від 27 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що задовольняючи вимоги ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу недійсним, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2014 року, в нескасованій частині, та рішення Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді: О.В. Закропивний
Т.О. Писана
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко