Справа № 724/1089/15-ц
Провадження № 2/724/634/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Єфтеньєва О.Г.

при секретарі Гринько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Хотинської РДА про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Хотинської РДА про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07 червня 2011 року він уклав шлюб із ОСОБА_2 та прожив із нею до 09 червня 2015 року, після чого розлучився. Від шлюбу в них є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка залишилася проживати біля нього.

Зазначає, що до часу розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що у них на утримані перебуває малолітня донька ОСОБА_3, вони з відповідачкою ОСОБА_2 уклали між собою договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні. Даним договором сторони обумовили питання, що стосується проживання доньки, виховання, її утримання та інше. Так, згідно договору їхня малолітня донька ОСОБА_3 залишається проживати з позивачем по причині того, що матеріальне становище у нього краще, адже він працює на роботі, отримує заробітну плату.

Факт добровільної згоди проживання їхньої доньки ОСОБА_3 з позивачем підтверджується також і рішенням Хотинського районного суду від 09 червня 2015 року про розірвання шлюбу, яким дана обставина встановлена.

Після розірвання шлюбу відповідачка ОСОБА_2 переїхала проживати до своїх батьків в с. Нижні Синівці, Глибоцького району, Чернівецької області, де і проживає по цей час.

Відповідно до умов вищевказаного договору, вона має право забирати доньку до себе додому на певний час, проте забираючи доньку відповідачка незважаючи на договірні зобов'язання, відмовляється її привозити, а також заперечує про місце проживання доньки з позивачем.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 не виконує умови укладеного договору та добровільно доньку не привозить, позивач ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 біля нього в с. Рухотин, вул. Головна 19, Хотинського району, Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча надала суду заяву, де просить справу слухати в її відсутності, позовну заяву визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Хотинської РДА ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча надав суду заяву, де просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 23.10.2012 року серія І-МИ № 170597.

Із копії рішення Хотинського районного суду від 09 червня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали свій шлюб.

Згідно договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 20.01.2015 року вбачається, що їхня спільна малолітня донька ОСОБА_5 залишається проживати із позивачем ОСОБА_1

Актом обстеження матеріально-побутових умов стверджено, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає та зареєстрована біля свого батька ОСОБА_1 в с. Рухотин, вул. Головна буд. 19, Хотинського району. Стан даних житлових умов є задовільним.

Враховуючи вищевикладені обставини, ставлення обох батьків до своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення місця проживання дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 29 ЦК України, ст.ст. 3, 56, 110, 112, 160, 161 СК України, ст.ст. 3, 10, 60, 61, 130, 174, 213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місцем проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 місце проживання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: с. Рухотин, вул. Головна 19, Хотинського району, Чернівецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: О. Г. Єфтеньєв