Справа № 489/6335/15-ц
Номер провадження 2/489/3027/15
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,

встановив

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу квартири. Вказаний договір був оформлений на Універсальній товарній біржі «Миколаїв - Гарант» та зареєстрований Миколаївським БТІ. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. Однак на теперішній час позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому нерухомим майном.

В судове засідання позивач не з'явився, до суду надійшла заява представника, у якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідачі подали заяву про розгляд справи за їх відсутності вимоги визнають.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

27.03.2002 між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу № 3-95 квартири АДРЕСА_1.

Зазначений договір був оформлений на Універсальній товарній біржі «Миколаїв-Гарант» за № 3-95 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 16578 від 11.04.2002 Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_2. Його право посвідчене реєстраційним свідоцтвом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.), ст. 372 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 3-95 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, укладений 27.03.2002 між ОСОБА_2, ОСОБА_3, з одного боку і ОСОБА_1, з іншого боку, та зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Миколаїв - Гарант».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв