Справа № 573/2321/15-ц
Номер провадження 2/573/689/15
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронівської сільської ради, третіх осіб: Білопільської районної державної нотаріальної контори, Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі, - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Москаленки Білопільського району Сумської області помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, зокрема, на земельну ділянку площею 4,27 га., що розташована на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області та яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 20 серпня 2002 року.

За час свого життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким вказану вище земельну ділянку заповів позивачу, заповіт посвідчений виконкомом Воронівської сільської ради за № 69 від 10 листопада 2014 року, не змінювався та не відмінявся, на підтвердження чого позивач приєднав довідку сільської ради.

Позивач вказує, що він має намір оформити свої спадкові права на вказану вище спірну земельну ділянку, але звернувшись до нотаріуса з'ясувалось, що оригінал державного акту на землю, який був виданий на ім'я покійного ОСОБА_2 втрачений, а збереглась лише його архівна копія у відділі Держземагенства.

А так як на даний час законодавством не передбачена процедура видачі дублікатів державних актів на право власності на землю, так само як і самих державних актів, позивач позбавлений через відсутність оригіналу державного акту можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування в нотаріальній конторі, про що нотаріус надала йому письмове роз'яснення.

Через неможливість внаслідок відсутності оригіналу державногоакту на земельну ділянку отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом в нотаріальній конторі, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на на земельну ділянку площею 4,27 га., що розташована на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 20 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1170.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без участі представника Воронівської сільської ради.

Представник третьої особи - Білопільської районнох державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, направив до суду лист, в котрому вказав, що спадкова справа після ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена 22.09.2015 року за № 204/2015, та просив розглянути справу без участі представника.

Також направив до суду копію спадкової справи за № 204/2015, в котрій є заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини ОСОБА_2 за заповітом від 16.09.2015 року та є заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини ОСОБА_2 за заповітом від 09 жовтня 2015 року. Є копія заповіту від 05.11.2003 року, яким ОСОБА_2 заповів своєму брату ОСОБА_3 все своє майно на випадок своєї смерті, зазначений заповіт посвідчений 05.11.2003 року секретарем Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу на підставі статті 197 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Білопілля Сумської області (а.с.3).

За життя ОСОБА_2, мешканець АДРЕСА_1 набув у власність земельну ділянку площею 4,27 га., що розташована на території Воронівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної адміністрації від 04.04.2002 року за № 118, який зареєстрований в Книзі державних актів на право пласності на землю за № 1170 від 20.08.2002 року ( а.с.6).

Згідно заповіту, посвідченого 10 листопада 2014 року, секретарем Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області ОСОБА_4, ОСОБА_2 на випадолк своєї смерті запповів ОСОБА_1 земельний пай площею 4,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, що належав йому на праві приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної адміністрації від 04.04.2002 року за № 118, який зареєстрований в Книзі державних актів на право пласності на землю за № 1170 від 20.08.2002 року. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 69 ( а.с.7).

Згідно спадкової справи № 204/2015, вбачається, що ОСОБА_3 16.09.2015 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 за заповітом від 15.11.2003 року та ОСОБА_1 09.10.2015 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 за заповітом від 10.11.2014 року.

Згідно копії заповіту від 05.11.2003 року ОСОБА_2 заповів своєму брату ОСОБА_3 все своє майно на випадок своєї смерті, зазначений заповіт посвідчений 05.11.2003 року секретарем Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого 14 липня 2015 року (а.с.5).

Спадщину за заповітами прийняли позивач та ОСОБА_3,- брат померлого ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кільк фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Факт належності померлому ОСОБА_2 вищевказаного спадкового майна підтверджується: копією державного акту на право приватної власності на землю; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; довідкою Воронівської сільської ради ( а.с.6,8,9).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю.

Позивач, відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України своєчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, /спадщина/, після смерті ОСОБА_2 перейшла в порядку спадкування за заповітом позивачу, згідно волевиявлення, висловленого у заповіті від 10.11.2014 року спадкодавцем ОСОБА_2 та згідно своєчасного прийняття позивачем спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно:

- земельну ділянку площею 4,27 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, що належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на землю, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної адміністрації від 04.04.2002 року за № 118, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1170 від 20.08.2002 року.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, - право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно :

- земельну ділянку площею 4,27 га. в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надану ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації № 118 від 04.04.2002 року, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданим 20 серпня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1170 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: