УхвалА

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 21 квітня 2013 року приблизно о 16 год 15 хв. на вул. П. Карпатського в с. Минай Ужгородського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Фольксваген-Т4», державний номерний знак RSТJE59 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля «Форд-Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням. ДТП сталася з вини ОСОБА_5, який не вибравши безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем «Форд-Фокус», у результаті чого було пошкоджено указаний автомобіль. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»). ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатила йому частково страхове відшкодування у розмірі 6 282 грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути на його користь з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 671 грн 83 коп та 450 грн на проведення товарознавчої експертизи, з ОСОБА_5 на його користь 1 600 грн на відшкодування моральної шкоди, та стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у розмірі 4 280 грн.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 тис грн моральної шкоди, 500 грн витрат на правову допомогу та 243 грн 60 коп. судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено. У задоволенні позову до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 16 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_4 27 671 грн 83 коп. страхового відшкодування та 450 грн витрат за проведення експертизи. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у позові до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Отже, судове рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_5 не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається (ч. 1 ст. 335 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов до страховика, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що сума страхового відшкодування є неповною, виплачена страховиком на підставі звіту про оцінку автомобіля позивача від 14 вересня 2013 року. Проте висновком товарознавчої експертизи від 25 лютого 2015 року яка врахувала всі пошкодження автомобіля при ДТП, вірно визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля, а тому згідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія повинна відшкодувати шкоду відповідно до ліміту відповідальності.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 квітня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта