Справа № 211/5804/15-ц
Провадження № 2/211/2195/15
13 листопада 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Папариги В.А.,
при секретарі Ручка М.Л.,
розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що з 01.07.2013 року ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території по мкр-ну Східний 1,2,3. За період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року позивач надав житлово-комунальні послуги відповідачу, яка зареєстрована та проживає в квартирі приватної форми власності, розташованій за адресою: АДРЕСА_1. В свою чергу відповідач в порушення вимог ст.. 151, 156, 162 ЖК України вартість спожитих послуг не сплатила в повному обсязі в результаті чого виникла заборгованість за вказаний період на суму 3 726,30 грн. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору.
У судове засідання сторони повторно не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомленні, відповідач заперечень проти вимог позивача не надав ( а.с. 13,15,16,17,18,19,20,21,22).
Представник відповідача ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, квартира відноситься до приватної форми власності. За період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року відповідачем не сплачувалися за спожиті житлово-комунальні послуги в частині нарахувань за утримання будинку та прибудинкової території в зв'язку з чим за цей період виникла заборгованість у розмірі 3 726,30 гривень (а.с. 3 інформація про стан особового рахунку). 17 липня 2015 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу судовий наказ від 03 червня 2013 року, винесений за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року, був скасований (а.с.4 - копія ухвали).
Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. У відповідності до пункту 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХII (з наступними змінами і доповненнями) утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно з пунктом 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, однак відповідач своїх обов`язків належним чином не виконувала, в результаті чого по оплаті за ці послуги утворилася заборгованість.
Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, їх врегулювання здійснюється на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. (надалі Закон) зі змінами та доповненнями, норми якого є спеціальними, з врахуванням загальних положень ЦК України щодо договірних зобов'язань.
Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. При цьому, п.1 ч. 3 ст. 20 Законупокладає на споживача обов'язок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплату житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 р.
Відповідно до змісту зазначених вище положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору надання житлово-комунальних послуг, зокрема договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.
Судом не встановлено, що відповідач та інші мешканці будинку надали до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» письмову заяву про відмову від користування послугами з утримання будинку та прибудинкової території, а її звернення про укладення договору на її умовах не може свідчити про бажання нею укладення саме типового договору.
Позивачем надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідачем вони споживалися. Такі дії свідчать про існування обов'язку відповідача здійснювати оплату таких послуг.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку. Тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлені рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу» від 14.12.2011 року № 417 залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Додатком № 2 до вищезазначеного рішення встановлюється Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які щомісячно сплачуються мешканцями (в тому числі: експлуатаційні послуги, користування ліфтом, водопостачання та водовідведення).
Отже відповідач користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач згідно вказаного Переліку, визначеного Додатком № 2 до рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу» від 14.12.2011 року № 417, яке було чинним на час виникнення спірних відносин, нараховуючи оплату за їх споживання на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 « Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» і затвердженого нею Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Крім того згідно вимог ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З врахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості за період з 01.07.2013 року по 01.05.2015 року у розмірі 3 726 грн. 30 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Також відповідно ст. ст. 88, 89 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 162 ЖК України, 11 ЦК України, ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» заборгованість по комунальним платежам за період 01.07.2013 року по 01.05.2015 року в розмірі 3 726 (три тисячі сімсот двадцять шість) гривень 30 копійок та понесені витрати по сплаті судового збору 243 (двісті сорок три ) гривні 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: В. А. Папарига