Справа № 573/2330/15-ц
Номер провадження 2/573/693/15
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товстянської сільської ради, третіх осіб: Улянівської державної нотаріальної контори, Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі, - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її мама, ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на підтвердження чого позивачка приєднала копію свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 15 березня 2011 року та рішення Зарічного районного суду м.Суми від 30.10.2014 року про встановлення юридичного факту родинних відносин.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яка складається із земельної ділянки площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала їй на праві приватної власності на підставі сертифіката НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145; та земельної ділянки площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2002 року НОМЕР_3.

Позивачка вказує, що вона після смерті матері звернулася в установлений 6-ти місячний термін до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, оформити свої спадкові права на вище зазначені земельні ділянки, розташовані на території Товстянської сільської ради не змогла, оскільки правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на на земельну ділянку, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, виданий на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145 спадкодавцем був втрачений.

Крім того, ОСОБА_2 після отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну

ділянку, яка належала її померлому чоловіку - ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай),- не отримала державний акт про право приватної власності на своє прізвище внаслідок відмови у наданні правовстановлюючих документів Держкомземом та роз'яснення, що відповідно до норм Закону України «Про державний земельний кадастр» та постанови КМУ від 17.10.2012р. № 1051 «Про затвердження порядку ведення державного кадастру» дублікати сертифікатів на померлих не виготовляються та не видаються. Тому позивачці була надана порада звернутися до суду.

Посилаючись на вище зазначене, позивачка просить суд визнати за нею право власності на :

-земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі сертифіката НОМЕР_4, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145;

та земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2002 року НОМЕР_3.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, її представник за дорученням ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без їхньої участі та задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та повне підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи без участі представника Товстянської сільської ради.

Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу на підставі статті 197 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивачка, ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мозонка Сімферопольського району АР Крим, її батьки : ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5, актовий запис № 38 (а.с.10).

Прізвище ОСОБА_1 було присвоєно позивачці 01.09.1984 року після укладення шлюбу з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 (а.с.11).

Мати позивачки, ОСОБА_2, при житті мала у приватній власності земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі сертифіката НОМЕР_2, виданого 20 травня 1996 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145(а.с.6)

Батько позивачки, ОСОБА_3, при житті мав у приватній власності земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі сертифіката НОМЕР_4, виданого 20 травня 1996 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145(а.с.7)

Батьки позивачки померли. Батько, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_7, актовий запис № 1 (а.с.9).

Мати, ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно 15.03.2011 року, місто смерті м.Суми, актовий запис № 2367 (а.с.8).

Після смерті батьків позивачки відкрилася спадщина на їх майно. Після смерті батька- на земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала батьку позивачки на підставі сертифікату НОМЕР_4, виданого 20 травня 1996 року Білопільською райдержадміністрацією. І яку успадкувала мама позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2002 року (а.с.7).

Після смерті матері позивачки - на вищезазначену земельну ділянку та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала померлій ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі сертифіката НОМЕР_4, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145(а.с.6).

Згідно рішенню Зарічного районного суду м.Суми від 30 жовтня 2014 року встановлено юридичний факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Згідно довідки виконкому Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області № 482 від 02.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала одна в селі Товста Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. Дочка ОСОБА_1 зберігала майно та цінні папери після смерті матері.

Факт належності померлій матері позивачки, ОСОБА_2, вищевказаного спадкового майна підтверджується: копією сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.03.2002 року; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; довідкою Товстянської сільської ради ( а.с.6,7,12,13).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, /спадщина/, після смерті ОСОБА_2 перейшла в порядку спадкування за законом позивачці, згідно своєчасного прийняття нею спадщини, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно:

- земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі сертифіката НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145; та земельної ділянки площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2002 року НОМЕР_3.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її матері, ОСОБА_2,- право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно :

- земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі сертифіката НОМЕР_4, виданого 20 травня 1996 року на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 16.05.1996 року за № 145;

та

- земельну ділянку площею 3,95 га ( в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Товстянської сільської ради, яка належала на прві приватної власності померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2002 року НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: