У х в а л а

6 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Охрімчук Л.І.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 17 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 6 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову, постановлено: визнати за ним та ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення апеляційного суду.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу касаційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 10 листопада 2010 року та 18 червня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що спірна квартира була набута в період шлюбу, а тому остання підлягає поділу між сторонами в рівних частках. Посилання ОСОБА_4 на пропуск позивачкою трьох-річного строку позовної давності, оскільки остання втратила інтерес до спірної квартири та звернулась до суду із зазначеним позовом лише у квітні 2014 року не заслуговують на увагу. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 14 листопада 2006 року шлюб між сторонами розірвано, однак фактичні шлюбні стосунки сторони припинили лише у 2013 році. Станом на 2014 рік позивачка користується спірною квартирою.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 10 листопада 2010 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, виходив з того, що суд, збільшуючи частку дружини у спільному сумісному майні подружжя, не дослідив докази на підтвердження обставин, передбачених статтею 70 Сімейного кодексу України для такого збільшення, не врахував, що на зазначені обставини сторони не посилались;

- від 18 червня 2014 року суд касаційної інстанції керувався тим, що в порушення вимог статей 212-214, 303, 307, 316 Цивільного процесуального кодексу України суд, вирішуючи питання про перебіг строку позовної давності, не визначився з початком такого строку та його останнім днем, не зазначив у рішенні відповідні календарні дати, дійшов передчасного висновку про скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позову.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, яке просить переглянути ОСОБА_4, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Л.І. Охрімчук
А.Г. Ярема