У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дем'яносов М.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу (депозиту),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір № 005-24230-120814 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США строком до 11 вересня 2014 року, згідно з умовами якого сума вкладу складає 14871,55 доларів США. Зарахування вкладу на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 було здійснено з вкладного (депозитного рахунку) в день укладення договору. 11 серпня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір № 002-24505-110814 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для Друга) у доларах США на строк до 16 серпня 2015 року, сума вкладу складає 13 тис. доларів США. У зв'язку з невиконанням Банком умов попереднього договору та невиплатою її депозитних коштів, договір від 11 серпня 2014 року № 002-24505-110814 за її заявою був достроково розірваний. Вважає, що не виконуючи умови договорів Банк порушив її право власності на грошові кошти, які належать їй і обліковуються на поточному рахунку Банку № НОМЕР_2 в сумі 19815,97 доларів США.

17 червня 2015 року позивачка отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за її вкладом в сумі 200 тис. грн, що становить 8 057,80 доларів США. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість у сумі 11 758,17 доларів США, які обліковуються на поточному рахунку НОМЕР_2.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Зокрема, згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 вищезазначеного Закону встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлено спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановлено ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашається у четверту чергу.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запровадження процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, з дотриманням вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дійшов обґрунтованого висновку про те, що примусове стягнення коштів із рахунку клієнта на підставі рішення суду та виконавчих документів призведе до подвійного стягнення коштів: обов'язку банку виконати судове рішення, прийняте за наслідком розгляду справи про стягнення коштів, та залишиться обов'язок банку щодо зобов'язання повернути кошти, які зберігаються на рахунку клієнта.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу (депозиту).

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Дем'яносов