У Х В А Л А

іменем україни

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Гончара В. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Васильківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво інституту фізіології рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_3, третя особа - управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, про визнання незаконним та скасування рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов'язання поверну земельну ділянку; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво інституту фізіології рослин і генетики НАН України», Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року Васильківський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво інституту фізіології рослин і генетики НАН України» (далі - ДП «ДСВ ІФРГ НАН України») звернувся до суду з позовом до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_3, третя особа - Управління Держземагентства у Васильківському районі Київської області, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 03 вересня 2009 року № 714-31-V в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1232 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3, та скасувати його державну реєстрацію; витребувати на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1232 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому з урахуванням уточнень та посилаючись на приписи ст. 392 ЦК України, просив визнати його власником земельної ділянки площею 0,1232 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року в задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 17 березня 2015 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову Васильківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Визнано незаконним та скасовано рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 03 вересня 2009 року № 714-31-V в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1232 га для будівництва та обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, площею 0,1232 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1, виданий 28 грудня 2009 року ОСОБА_3, кадастровий номер НОМЕР_2, та скасовано його державну реєстрацію.

Витребувано на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» у ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову Васильківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», суд першої інстанції виходив із того, що прокурор не довів обставин про те, що передана у власність ОСОБА_3 земельна ділянка є частиною земель, які перебувають у користуванні ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що відсутність підстав для задоволення первісного позову виключає необхідність у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» є належним землекористувачем спірної земельної ділянки, рішення господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року про припинення права користування земельною ділянкою скасовано, у зв'язку з чим рішення Глевахівської селищної ради в частині передачі у власність відповідача земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку є незаконним та підлягає скасуванню, а також підлягає визнанню недійсним виданий на підставі вказаного рішення державний акт на право приватної власності на земельну ділянку з витребуванням останньої на користь належного землекористувача - ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 20 травня 2002 року ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» видано державний акт серії НОМЕР_3 на право постійного користування землею площею 971,21 га, який зареєстровано за № НОМЕР_4.

Рішенням господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2009 року, вилучено у ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» 387,19 га землі, які передано до земель запасу Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області.

На підставі рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 03 вересня 2009 року № 714-31-У ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 0,1232 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1.

28 грудня 2009 року на вказану земельну ділянку ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, кадастровий номер НОМЕР_2.

Рішенням господарського суду Київської області від 21 квітня 2010 року, залишеним без змін постановами Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02 липня 2010 року та Вищого господарського суду України від 23 червня 2011 року, рішення господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області до ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» про припинення права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки та визнання недійсним державного акта.

Із листів управління Держземагентства у Васильківському районі Київської області від 17 жовтня 2011 року № 3816/02-я та від 03 жовтня 2014 року № 4039/01-1 вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3, перекривається із зовнішніми межами земель ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», зокрема знаходиться в межах земельної ділянки № 7, належної на праві постійного користування ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» (а. с. 156, 159, т. 1, а. с. 166-168, т. 4).

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 ЗК України землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів відносяться до особливо цінних земель і можуть вилучатися у виключних випадках за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання вилучення погоджене Верховною Радою України.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності НАН України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» вилучення земельних ділянок НАН чи галузевих академій може здійснюватися лише за згодою Президії НАН України.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що передача спірної земельної ділянку, яка знаходиться на праві постійного користування у ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», у власність ОСОБА_3 без її вилучення у встановленому законом порядку в землекористувача є порушенням прав останнього, яке підлягає захисту в обраний ним спосіб.

У той же час, застосовуючи до спірних правовідносин ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності НАН України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», ч. 9 ст. 149, ч. 2 ст. 150 ЗК України щодо порядку вилучення земельної ділянки НАН України, на порушення приписів ст. ст. 212, 303 ЦПК України апеляційний суд не врахував, що на момент надання земельної ділянку відповідачу вона була вилучена з користування ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги та не навів достатніх правових підстав для визнання недійсним державного акта, виданого на ім'я відповідача, на підставі ст. ст. 149, 150 ЗК України, які передбачають лише порядок вилучення земельних ділянок, та ст. 152 ЗК України, вважаючи, що скасування рішення селищної ради є автоматичною підставою для визнання недійсним державного акта.

Проте припинення права власності на земельну ділянку, яким по суті є визнання державного акта недійсним, можливо лише на підставі ст. 140 ЗК України, де визначено вичерпний перелік підстав для припинення права власності на земельну ділянку, і з таких підстав позов не заявлявся.

Крім того, встановивши, що зовнішні межі земельної ділянки, користувачем якої є ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», перекривають земельну ділянку відповідача, суд виходив із даних, які містяться в автоматизованій системі координат ведення державного земельного кадастру управлінням Держкомзему, каталозі координат зовнішніх меж земельних ділянок.

Проте на порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. ст. 57, 59 ЦПК України, суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, зокрема, що стосується необхідності призначення у справі відповідної експертизи для з'ясування вказаних обставин.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 17 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко