233 № 233/5656/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Орчелоти А.В.

при

секретарі Махоті О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, «про усунення перешкод в користуванні власністю », -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 липня 2008 року житлове приміщення - будинок НОМЕР_1, розташований по АДРЕСА_1 належить позивачці.

Разом з нею за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, що вбачається з домової книги та довідки КП «Служба єдиного замовника», однак з 13 вересня 2011 року жодного дня він житловим приміщенням не користувався, особистих речей його в будинку не має, комунальні послуги не сплачує, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Наявність зареєстрованої у належному будинку особи, а саме: ОСОБА_2, тягне за собою порушення права позивача як власника, на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того позивач вимушена переплачувати кошти за комунальні послуги, незважаючи на те, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає за місцем реєстрації.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, тому суд, згідно ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши всі обставини справи, та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2008 року ВКО № 381879 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 липня 2008 року за № НОМЕР_2 житлове приміщення - будинок НОМЕР_1, розташований по АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності (6-7).

За зазначеною адресою з 13 вересня 2011 року по теперішній час зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, що вбачається з довідки про склад сім'ї (а.с.8).

Як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника» про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 21 вересня 2015 року складеної у присутності двох свідків, що відповідач ОСОБА_2, який раніше зареєструвався по згоді позивача у будинку НОМЕР_1 розташованого по АДРЕСА_1, не мешкає за вказаною адресою тривалий час (більше одного року), в місті Костянтинівка не з'являється, та з місця реєстрації не знявся. Господарських зв'язків з будинком позивача відповідач не підтримує і особистих своїх речей не має (а.с.9).

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним( нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати,дарувати,заповідати, здавати в оренду, обмінювати,закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку , квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою,може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,які можуть порушити його право , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, слід задовольнити, а саме відповідача ОСОБА_2 варто визнати такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1., оскільки є достатні підстави на підтвердження факту відсутності відповідача у будинку позивача більше року без будь-яких поважних причин і судом не встановлено про існування будь-яких домовленостей між сторонами з приводу користування житлом.

На підставі ст. 150 ЖК України, ст.ст. 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Керуючись ст.ст. 212-215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 належній їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом будинку АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1.

Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом і роз'яснити останньому, що він має можливість подати до суду заяву про перегляд заочного судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду. Заява, надана до суду про перегляд заочного рішення суду, може бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя