Справа № 211/7717/14-ц
Провадження № 2/211/485/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Зоріній С.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в зв'язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що їй згідно договору обміну від 29.04.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2101 належить на праві приватної власності будинок розташований за адресою : м. Кривий ріг, вул. Лепешинська, 37. Будинок зареєстрований в КП ДОР Криворізьке БТІ 11.07.2001 року в реєстрову книгу за № 181-68. В належному позивачеві будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та члени її сімї донька відповідач по справі ОСОБА_4 та син ОСОБА_6. Відповідач ОСОБА_4 не проживає в належному позивачеві будинку з січня 2010 року , тобто повних чотири роки, що підтверджується актом про відсутність проживання від 08.12.2014 року Створивши сімю відповідач добровільно виселилася з будинку позивача , забрала свої речі та проживає в іншому місці, за своїм власним вибором. Припинивши проживання відповідач мала знятися з реєстрації по вказаній адресі. Але вона не бажає добровільно мирним шляхом виписатися з будинку. ОСОБА_4 не сплачує комунальні послуги, ніякої допомоги на утримання будинку не надає, а при теперішніх умовах самій сплачувати комунальні послуги за всіх позивачеві дуже складно а то й не можливо, тому позивач звернулася до суду та просить визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право проживання в будинку за адресою: буд. 37 по вул. Лепешинська в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області .

Відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про вселення, в обґрунтування якого вказала, що її мати ОСОБА_1 отримала трикімнатну квартиру на всіх членів сімї за адресою м. Кривий Ріг, вул. Вахрушева , буд. 32/ 44 , коли позивач ще була першокласницею. В 2001 році цю квартиру мати , тобто ОСОБА_1, приватизувала квартиру та по договору обміну обміняла її на будинок за адресою м. Кривий Ріг, вул. Лепешинського, 37 де на даний час зареєстрована позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 Позивач вказує, що вона не має іншого житла крім того де вона зареєстрована, та що вона не за власним бажанням добровільно виселилася з будинку, а її вигнала мита і відібрала ключі. ОСОБА_4 вказала, що вона не сплачує за комунальні послуги так як мне проживає та не користується цим будинком, не по власній волі, а також що в будинку на всі послуги стоять лічильники, тому мати сплачує комунальні послуги рівно скільки стільки сама використала.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити його в повному обсязі, суду пояснила, що коли вона отримала будинок, вона зробила в ньому ремонт з переплануванням, щоб усім членам сімї було по кімнат. У відповідача завжди були ключі від будинку, вона могла коли захоче заходити , брала все, що їй необхідно. Потім вона привела до дому ОСОБА_7 і представила як майбутнього чоловіка, вони стали проживати окремо. Після того як розійшлися відповідач не повернулася жити до матері . У неї є ще неповнолітній син на якого ОСОБА_4 має поганий вплив. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити так як, цей позов неправдивий , донька сама пішла жити в буд. 15 по вул. Мухіна взимку, ніхто її не виганяв, вона захотіла жити окремо з своїм чоловіком ОСОБА_7, з яким жила два роки. В присутності позивача донька ніколи не зявлялася до будинку, а коли приходила то настроювала сина проти матері. Вона приходить коли позивача немає, бере її речі, так восени минулого року ОСОБА_4 зняла з її карточки гроші. Відповідач не хоче миритися з позивачем, та жити з нею, у них неприязні відносини, які виникли ще з того моменту як вона жила з чоловіком. В будинку приживає брат покійного чоловіка, старший та молодший син позивача , які з відповідачем спілкуються. Позивач хоче зняти з реєстрації доньку , щоб вона не приходила коли її немає, та через сплату комунальних послуг, які позивач сплачує сама. Позивач пояснила , що вона не відбирала ключі у доньки, вона просто поміняла вікна та двері в 2011-2012 роках та приготувала екземпляр ключів для відповідача, але та зникла, тому у неї немає ключів.

Представник позивача ОСОБА_2 суду пояснила, що позивач сама виселилася з будинку позивача, ключі не отримала, бо зникла, її екземпляр приготований. Позивач не хоче щоб старша сестра , а саме відповідач по справі приходила коли немає вдома позивача та негативно впливала на молодшого сина позивача, так як зі слів позивача відповідач учить його пити та курити. Представник просила суд задовольнити позов , а у задоволенні зустрічного позову відмовити, так як ніхто не виганяв ОСОБА_4 вона сама пішла з дому, та ніхто їй не перешкоджає приходити до матері коли та вдома.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, суду пояснила, що вона часто ночувала у подружок так як мати її часто виганяла з дому. Молодшого сина також виганяла. Старшого виписала, а коли він розвівся з дружиною, то став жити у матері. Вона приходила неодноразово миритися. Мати займалася продажею побутовою хімією та в них був свій магазин, де відповідач працювала з 15 років до 21-22 років. Вона є інвалідом та отримувала пенсію, але мати забирала цю пенсію і заробітну плату вона також не платила. Старший брат був прописаний у бабусі, проживав в квартирі дружини, з матірю не спілкувався, а два місяця тому повернувся жити до матері. Він робив ремонт , а мати давала йому гроші та кормила його. Молодший брат проживав з батьком, потім з старшим братом, а потім з матірю, коли відповідач проживала з ОСОБА_7 молодший брат приходив ночувати і до неї. Мати часто відїжджала в Крим на роботу на все літо , відповідач приходила до молодшого брата , коли жила з чоловіком то часто провідувала матір та молодшого брата. Гроші з карточки вона знімала з дядьком та взяла 200 грн. ОСОБА_4 вказує, що проживала з січня 2010 року по січень 2012 року з Макаровим по вул. Мухіна, 15/93. Після розлучення відповідач 2 тижні проживала у невістки, а потім сняла квартиру на Соц-Місті в м. Кривому Розі. З матірю у них не хороші стосунки. Відповідач вказує, що ніколи не просилася проживати разом з матірю так як це не можливо, вона 5 років не проживає в будинку матері, будинок утримує позивач. Коли відповідач прийшла та хотіла попасти в будинок, то матері не було в місті, а у брата ключі вона не просила. Відповідач просила задовольнити її зустрічний позов так як вона не бажає виписуватися з будинку і цей позов єдина можливість зберегти реєстрацію.

Представник відповідач та за зустрічним позовом позивача ОСОБА_3 дав пояснення відповідно позову та просив задовольнити зустрічний позов , а в задоволенні первісного відмовити.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона з ОСОБА_1 товаришує 25 рків. Позивач була реєстратором на ринку. Наташі залишала магазин з косметикою та вона не захотіла. Пішла жити з чоловіком в кімнату та жила у нього в гуртожитку 2 роки. Потім вона жила на квартиру. Позивач її гукала та відповідач не захотіла з нею жити. ОСОБА_1 хотіла щоб ОСОБА_4 повернулась , але та не хотіла , приходила лише в гості і то рідко, їй все не було коли. Наташа з молодшим братом в нормальних відновинах . Але після їх спілкування молодший син ОСОБА_9 кричав та бив ОСОБА_4, їй навіть було погано після такої сварки. Свідок бачила ОСОБА_4 3 роки тому. ОСОБА_1 зробила ремонт в будинку та поміняла вікна та поставила залізні двері, ключі підготувала для всіх в тому числі і для ОСОБА_2. На разі у них складні відносини. Позивач розбудувала дім для всіх, розширила його та зробила всім по кімнаті. Зареєстровані в будинку ОСОБА_1, ОСОБА_9 та Наташа, старшого сина ОСОБА_10 позивач виписала по проханню ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що спілкується з ОСОБА_11 відповідачем по справі близько 13 років. У ОСОБА_11 з мамою напружені стосунки. Наташа проживала у неї кілька днів , а потім ще 2 тижні, приходила в сльозах, говорила що їй немає де жити, вона не може попасти до матері у неї немає ключів. Одного разу свідок стала присутня при сваркі позивач та відповідача, коли приніс двійку молодший син позивача ОСОБА_9 і вона звинуватила в цьому ОСОБА_11, що та не займається братом. В рік раза 4 відповідач залишалася ночувати у неї. Вони часто сваряться з матірю. Позивач часто їде з дому на роботу та залишала молодшого сина та магазин на ОСОБА_11, а потім сварилася якщо вона чогось не встигла зробити. Позивач говорила , що ОСОБА_7 не пара ОСОБА_11 і що в будинку досить місця для всіх. Позивач хотіла щоб ОСОБА_11 жила разом з нею в будинку та дізнавалася де вона. Після того як ОСОБА_11 розійшлася з чоловіком вона жила у свідка , а потім наняла квартиру і переїхала, спочатку в одну а потім в іншу.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є колишньою невісткою позивача з нею не спілкується. ОСОБА_1 постійно неадекватно відносилася до відповідача тому та пішла. Старший син позивача , колишній чоловік свідка, ОСОБА_13 був виписаний з будинку матері і прописаний у своєї бабусі. Позивач вигнала і ОСОБА_11 і Толика без речей та ключів, вони приходили до них так як їм не було де йти.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила , що з 1996 року знає ОСОБА_1, а з 2000 року тісно спілкуються. В 2010 році на день народження ОСОБА_1 , ОСОБА_11 привела ОСОБА_7 та представила як чоловіка і сказала, що вони будуть жити разом. Наташа з ним прожила 2 роки та коли розійшлися , ОСОБА_1 запропонувала ОСОБА_11 повернутися жити з нею, але та відмовилася знайшла собі квартиру та там жила. Приходила до матері лише в її відсутність, оскільки між ними були напружені стосунки. Лариса зробила в будинку всім по кімнаті і виготовила всім ключі, хотіла щоб і ОСОБА_11 жила з нею. Наташа працювала на ринку та коли позивач їхала до Криму то залишала молодшого сина ОСОБА_9 на ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що познайомився з ОСОБА_11 в 2008-2009 році , коли вони стали проживати разом то вона розповідала про тяжкі відносини з матірю, проблеми в сімї . Вони джили разом 2 роки, потім розійшлися за весь час ходили в гості до позивача раза 3-4. Свідок не знає були ключі у ОСОБА_11 чи ні від будинку позивача. Молодший брат приходив до них пару раз. Він чув як ОСОБА_11 по телефону сварилася з матірю. Про ОСОБА_11 він не може сказати нічого поганого.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що з ОСОБА_15 вона познайомилася більше 15 років тому , вони стали дружити та ходити один до одного в гості. Вона знає її всіх 3 дітей. Зі слів ОСОБА_15 вона знає , що ОСОБА_11 вийшла заміж та проживала х чоловіком. Вона чула, що ОСОБА_11 не хоче жити з матірю, вважає що вона самостійна та може жити сама. Лариса розбудувала дім, щоб там було де жити всім дітям, а ОСОБА_11 відмовилася там жити. Останній раз свідок була в гостях у ОСОБА_15, але ОСОБА_11 там не було, вона там не проживала, її речей там не було.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що позивач являється його матірю, а відповідач сестрою. Сестра не проживала в будинку матері 6 років. Вона жила з хлопцем, а потім сама знімала квартиру. У нього нормальні відносини з сестрою, вони спілкуються. Після того як сестра розійшлася з хлопцем, вона проживала у свідка та він перевозив її речі спочатку до субу, тотім на одну, а потім на іншу квартиру на Соц-Місті м. Кривого Рогу. Він пчав спілкуватися з матірю лише з Нового року до цього 5-6 років не спілкувався, мати дала йому ключі та він проживає зараз з нею. Допомагає виховувати молодшого брата який себе поводить неправильно. Свідок був прописаний у бабусі, так як з 2009 року не проживав з матірю. На разі в будинку 5 кімнат і є кімната для сестри , вона не хоче там жити.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази наявні у справі, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачеві згідно договору обміну від 29.04.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2101 належить на праві приватної власності будинок розташований за адресою : м. Кривий ріг, вул. Лепешинська, 37. (а.с. 6). Будинок зареєстрований в КП ДОР Криворізьке БТІ 11.07.2001 року в реєстрову книгу за № 181-68. (а.с. 7-10). В належному позивачеві будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та члени її сімї донька відповідач по справі ОСОБА_4 та син ОСОБА_6. (а.с. 12). Відповідач ОСОБА_4 не проживає в належному позивачеві будинку з січня 2010 року , тобто повних чотири роки, що підтверджується актом про відсутність проживання від 08.12.2014 року. (а.с. 11). Створивши сімю відповідач добровільно виселилася з будинку позивача , забрала свої речі та проживає в іншому місці, за своїм власним вибором. Припинивши проживання відповідач мала знятися з реєстрації по вказаній адресі. Але вона не бажає добровільно мирним шляхом виписатися з будинку. ОСОБА_4 не сплачує комунальні послуги, ніякої допомоги на утримання будинку не надає, а при теперішніх умовах самій сплачувати комунальні послуги за всіх позивачеві дуже складно, тому вона звернулася до суду та просить зняти з реєстрації відповідача.

А відповідач ОСОБА_4 в зустрічному позові вказала, що їй немає де жити та вона хоче вселитися до будинку матері і проживати за місцем своєї реєстрації. На підтвердження своїх позовних вимог вона не надала жодного підтвердження, а в поясненнях в суді вказала, що даний зустрічний позов це можливість зберегти реєстрацію. Своїм зустрічним позовом ОСОБА_4О, підтвердила, що вона не утримує будинок , не допомагає матері сплачувати комунальні послуги. Та вказала, що жити в матірю неможливо так як у них неприязні відносини.

Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Ст.391 ЦК України надає власнику квартири право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Згідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, беручи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню, відповідач не проживає в будинку позивача більше 4 років, не вселяється в нього хоча ніхто не заперечує проти такого вселення, оскільки позивач сама пропонує відповідачеві жити разом, а та відмовляється, що підтверджено показами свідків, та поясненнями сторін в судовому засіданні. З пояснень ОСОБА_4 вбачається , що вона дійсно не хоче жити з позивачем , а лише хоче зберегти прописку, то суд вважає що зустрічний позов задоволенню не підлягає, так як відсутній спір.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином суд вважає, що реєстрація ОСОБА_4 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лепешинська, 37 створює перешкоди позивачу у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належною їй нерухомістю.

Керуючись ст. ст.405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком №37 по вул. Лепешинська в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області належного ОСОБА_1 згідно договору обміну від 29 квітня 2001 року, посвідченого завідуючою Четвертою Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №1-2101.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_16