АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: П`ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року

в цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про видачу дубліката виконавчого листа, виданого за ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2012 року на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором, та витрат, пов'язаних з вирішенням третейського спору,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду від 23 січня 2012 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором №014-05/50 від 14.04.2006 в сумі 1 595 681, 19 грн. та витрати, пов'язані з вирішенням спору Третейським судом у сумі 16 356, 81 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2012 року заяву ПАТ «Ерсте Банк» про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 595 681, 19 грн. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 16 356, 81 грн. задоволено.

В червні 2015 року ПАТ «Фідобанк», який зазначав, що воно є правонаступником ПАТ «Ерсте банк», звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду від 23 січня 2012 року, посилаючись на те, що виконавчий лист поданий до виконання було втрачено ВДВС Печерського РУЮ м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року - заяву ПАТ «Фідобанк» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа у справі №6/2604/1280/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором №014-05/50 від 14.04.2006 в сумі 1 595 681, 19 грн. та витарти, пов'язані з вирішенням спору Третейським судом у сумі 16 356, 81 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Фідобанк». Апелянт посилається на незаконність ухвали суду, порушення норм процессуального закону. Зазначає, що судом не в повному обсязі встановлені обставини справи. Судом не було ураховано, що ПАТ «Фідобанк» не надано підтвердження того, що воно є правонаступником стягувача і відбулася заміна сторони у виконавчому провадженні, що відкрите виконавче провадження було закрите і у зв'язку із цим виконавчий лист повертався стягувачу; що з довідки ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві не можна зрозуміти коли саме було втрачено виконавчий лист та на якій стадії виконання він перебував.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надіслала телеграмму про відкладення розгляду справи. За відсутності доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, колегія суддів визнала неявку апелянта такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Представник Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Рачинська М.В. просила апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд першої інстанції керувався ст. 370 ЦПК України та виходив з того, що заява ПАТ «Фідобанк» є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Колегія суддів погодитися з такими висновками суду першої інстанції у повній мірі не може.

Відповідно до ст. 370 ЦПК Українизамість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу, суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

З матеріалів справи убачається, що 26.06.2015 року ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на виконання рішення Третейського суду при Ассоціації українських банків від 23.01.2012 року, тобто майже через 3 роки з часу ухвалення цього рішення.

При цьому наявність у нього права на звернення з такою заявою за правилами правонаступництва не обґрунтовував та не доводив належними доказами.

Згідно довідки начальника ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 18.06.2015 року, долученої до справи, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 32684700 з примусового виконання виконавчого листа № 6/2604/1280/12 виданого 18.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 1 612 038 грн. Виконавче провадження при звільненні державного виконавця Журби Т.В. не передавалося (а.с.51).

У розумінні ст.ст. 58,59 ЦПК України зазначена довідка не є належним та допустимим доказом на підтвердження втрати виконавчого листа.

Проте, звертаючись із заявою про видачу дублікату виконавчого листа ПАТ «Фідобанк» посилалося лише на зазначену довідку і ніяким чином не обґрунтовувало та не доводило іншими доказами втрату оригіналу виконавчого листа, необхідність його пересилки при відкритому виконавчому провадженні, час втрати та свого права на звернення з такою заявою до суду.

Однак суд на таке не звернув уваги, обставин втрати виконавчого листа не з'ясував та не перевірив, помилково вважаючи, що не передача виконавчого провадження сама по собі є підставою для видачі дубліката виконавчого листа особі, яка не є стороною за цим виконавчим провадженням чим порушив порядок розгляду питання.

Виходячи з наведенного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2604/5950/2012

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13118/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Бірса О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.