Справа № 520/8274/15-ц
Провадження № 2/520/3921/15
17 вересня 2015 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
за участю секретаря Сукач П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції
про зняття арешту з майна,-
ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом доДругого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якому просить суд скасувати арешт з 1/3 частини квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9346150, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 14.12.2009року за №9346150 про арешт 1/3 частки квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі.
В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 10 листопада 2009року за договором купівлі-продажу вона придбала 1/3 частину квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі, продавцями якої були ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
У 2014році, як зазначає позивачка, вона отримала у спадщину 2/3 частини вказаної квартири та у державного нотаріуса нею було отримано витяг за №36173365 від 20.12.2013року зі змісту якого вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 14.12.2009року за №9346150 про накладення арешту на 1/3 частку квартири, яка на момент внесення належала їй.
Позивачка вказує, що арешт було накладено Другим Приморським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови №АН 311181 від 12.11.2009року
Крім того, позивачка зазначає, що з метою зняття арешту вона звернулася до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з відповідною заявою, однак листом від 23.02.2015року за №в-12/4568 її було повідомлено про те, що відомості про сплату боргу за виконавчим документом відсутні, матеріали виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, знищено у звязку з закінченням терміну зберігання.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна.
У судове засідання 17.09.2015року позивачка не зявилась, але надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача - Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 10.11.2009року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 передала у власність 2/3 частини квартири, ОСОБА_3 передала у власність 1/3 частину квартири, а ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 прийняли у власність в рівних частках кожний квартиру під №29, що розташована в будинку під №3 «а», по вулиці 25-ї Чапаєвської дивізії в місті Одесі, тобто по 1/3 частини за кожним.
Зазначений договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 23.11.2009року номер запису:104 в книзі: 734пр-44.
Постановою головного державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 15.12.2014року було відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н-1296/08, виданий 29.07.2008року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 1562,64грн. боргу на користь РЕП-5.
З листа Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 23.02.2015року за №В-12/4568 вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого документу про стягнення боргу з ОСОБА_2 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН №311181 від 12.11.2009року було накладено арешт на 1/3 частину квартири №29 по вулиці 25-ї Чапаєвської дивізії, будинок №3-а, в місті Одесі, яка на час винесення даної постанови належала боржниці на праві власності.
З інформації про виконавче провадження від 04.03.2015року вбачається, що виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н-1296/08, виданого 29.07.2008року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 1562,64грн. боргу на користь РЕП-5, завершено, на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а матеріали виконавчого провадження знищені у звязку з закінченням терміну зберігання.
Крім того, з довідки КП «ЖКС «Вузівський» вбачається, що ОСОБА_2 станом на 01.12.2009року не має заборгованості по комунальним послугам.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також ч.1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Суд також зазначає, що відповідно до положень ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Приймаючи до уваги, що боржник ОСОБА_2 на час накладення арешту на 1/3 частину квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі, вже не була її власником, а власником стала ОСОБА_1, з урахуванням того, що виконавче провадження з виконання судового наказу №2-н-1296/08, виданого 29.07.2008року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 1562,64грн. боргу на користь РЕП-5, завершено, на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а матеріали виконавчого провадження знищені у звязку з закінченням терміну зберігання, позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з 1/3 частини квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9346150, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 14.12.2009року за №9346150 про арешт 1/3 частини квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі, оскільки суд не є тим органом, який включає або виключає з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна будь-які записи.
Крім того, суд може зобовязати виключити з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запис про накладення арешту на 1/3 частину квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі, однак це є передчасним, оскільки відсутнє рішення відповідного органу про відмову у виключенні запису про накладення арешту.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.
Керуючись ст.ст. 213, 215, 217, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту з майна задовольнити частково.
Зняти арешт з 1/3 частини квартири №29 в будинку №3А по вулиці 25-ої Чапаєвської дивізії в місті Одесі, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9346150.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров