У х в а л а

28 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року, клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень, у справі за позовом ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лікос», реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, треті особи: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, орган опіки і піклування виконавчого комітету Черкаської районної ради м. Черкаси, про визнання права власності на частку у статутному капіталі, стягнення вартості майна, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 12 листопада 2009 року та статуту товариства у новій редакції, скасування реєстраційного запису,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 липня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 липня 2014 року змінено: визнано за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, за кожним окремо, право на 2, 03% частки у статутному фонді, що становить 609 грн, та у майні товариства з обмеженою відповідальністю «Лікос». У задоволенні позовних вимог про визнання права власності на частку у статутному фонді товариства, стягненні вартості майна товариства, пропорційно частці померлого у статутному фонді - відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, відхилено, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 липня 2014 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2014 року залишено без змін.

17 липня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 1261, частини першої статті 1267, частини п'ятої статті 147, частини другої статті 148 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2011 року, 24 жовтня 2012 року, 20 лютого, 19 червня, 25 вересня і 18 грудня 2013 року, 9 липня 2014 року і 18 лютого 2015 року, в яких, на їх думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Водночас заявники порушують питання про поновлення строку подання зазначеної заяви, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 15 квітня 2015 року, про перегляд якої порушують питання заявники, касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що товариством повністю сплачено спадкоємцям вартість частини майна товариства, яка пропорційна частці померлого ОСОБА_8 у статутному капіталі товариства.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які надані заявниками для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 10 жовтня 2011 року, 24 жовтня 2012 року, 20 лютого і 19 червня 2013 року, 9 липня 2014 року, касаційний суд, направляючи справи на новий судовий розгляд, зазначив про допущені судами порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору;

- в ухвалі від 25 вересня 2013 року касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про те, що вартість частки майна товариства, пропорційна частці статутного фонду, що підлягає виплаті учасникові, повинна розраховуватись з вартості чистих активів за виключенням основних засобів, отриманих в оренду від співвласників майна;

- в ухвалі від 18 грудня 2013 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про те, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка, а тому правомірно визнали за нею право власності на спадкове майно;

- в ухвалі від 18 лютого 2015 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про правомірність визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, оскільки відсутність у нього правовстановлюючих документів щодо спірного майна унеможливило реалізацію його права на спадщину відповідно до вимог статті 1297 ЦК України.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 строк подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лікос», реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, треті особи: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, орган опіки і піклування виконавчого комітету Черкаської районної ради м. Черкаси, про визнання права власності на частку у статутному капіталі, стягнення вартості майна товариства пропорційної частці померлого, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 12 листопада 2009 року та статуту товариства у новій редакції, скасування реєстраційного запису за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Ю.Л. Сенін