Єдиний унікальний номер: 378/800/15-ц
Провадження № 2/378/279/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галич Ю. М.

за участю секретаря: Заболотня Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної державної адміністрації у м. Кривий Ріг про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 24.11.2007 р. У шлюбі з відповідачем вона прожила до квітня 2012р. 11.03.2015р Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу прийнято рішення про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З батьком дитини вони разом не проживають з квітня 2012 року. Дитина проживає з нею. Вона матеріально утримує та належним чином піклуюсь про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не піклується про дитину взагалі. 13.04.2009 р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, але він ухиляється навіть від сплати аліментів за рішенням суду. З часу народження дитини відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Відповідач на утримання дитини аліменти не сплачує, веде аморальний спосіб життя та не має постійної роботи. Крім того, відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення умов життя, поліпшення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Водночас, син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. За межами країни вона має багато родичів, спілкування з якими унеможливлюється, оскільки відповідач по справі не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон, мотивуючи це тим, що. вона йому повинна сплата та за такий дозвіл. При цьому жодних вагомих та законних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, крім бажання заробити на тому, що його ж дитина побачить світ, він не наводить. Вважаю, що така поведінка батька неповнолітнього сина шкодить його інтересам та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток його особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами.

Позивачка просить суд надати їй, або її офіційному представнику, дозвіл на виїзд ОСОБА_5, за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини та дозволити їй або її офіційному представникові, без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_5 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення ним повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, до суду направила клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, до суду направив заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особі служби у справах дітей виконкому Саксаганської РДА у м. Кривий Ріг в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 11 березня 2015 року між сторонами було розірвано шлюб, про що свідчить копія рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпровської області (а.с.7).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.2008 року судом встановлено, що у сторін народився син ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків або в їх супроводі.

Згідно зі ст. 4 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-XІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, в тому числі у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до п.п. 1 п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

За змістом ст.ст. 141, 153, ч.3 ст. 157 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Тобто, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Проте, законодавством України не передбачено можливість перетинання дитиною кордону України без згоди обох батьків, без зазначення країни, до якої необхідно виїхати дитині, та строку, на який вона виїжджає.

Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на виїзди дитини за кордон без згоди одного з батьків, не встановлюючи при цьому конкретний час і місце перебування за кордоном, на думку суду суперечить вищевказаним нормам матеріального права, змісту положень статей 141, 157 СК України, які визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини.

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.

Позивачем у резолютивній частині позовних вимогах не зазначено державу, на виїзд до якої вона просить надати дозвіл, та конкретний строк, на який здійснюється виїзд.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Долучена до матеріалів справи медична документація, що свідчить про наявність хвороб у дитини, на думку суду не є належними доказами, які б давали суду обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог, заявлених позивачем.

Таким чином суд вважає, що надання дозволу на виїзд дитини за межі України до досягнення дитиною повноліття взагалі, без зазначення держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, є таким, що суперечить положенням чинного законодавства України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 212, 213-215 ЦПК України, ст. 141, 153, 157 СК України, Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-XІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної державної адміністрації у м. Кривий Ріг про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. М. Галич