У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м.Києві про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_1 за межі України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_1 за межі України, посилаючись на те, що на виконання до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві надійшли виконавчі листи Оболонського районного суду м.Києва від 19.04.2013 року у справі №2-2383/12 та від 06.10.2014 року у справі № 2/756/3599/14 про солідарне стягнення з останнього на користь AT «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51 708 гривень 65 копійок, 11 701 гривень 08 копійок, судових витрат, а всього - 64 048 гривень 62 копійки.

Вказує, що 23.04.2013 року та 29.04.2015 року державним виконавцем, керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», було відкрито виконавчі провадження №№ 37692342, 37692414, 47417302, 47417279 з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів, у зв'язку з чим постанови про відкриття виконавчого провадження, було направлено сторонам виконавчого провадження та боржнику встановлено термін для самостійного виконання, однак рішення суду боржником самостійно не виконано.

Звертає увагу суду на те, що боржник ухиляється від добровільного виконання своїх зобов'язань та рішення суду в цілому, зокрема у встановлені законодавством строки боржником суму боргу не сплачено, за викликом державного виконавця для надання відомостей про своє майно та доходи не з'являється, у зв'язку з чим був змушений звернутись до суду з вищезазначеним поданням та просить задоволити подання на підставі обставин викладених вище.

У судове засідання представник ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявку суду не повідомив, однак у поданні просив проводити судовий розгляд без його участі, тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволені подання необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадках, якщо: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві перебувають виконавчі листи Оболонського районного суду м.Києва від 19.04.2013 року у справі №2-2383/12 та від 06.10.2014 року у справі № 2/756/3599/14 про солідарне стягнення з останнього на користь AT «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51 708 гривень 65 копійок, 11 701 гривень 08 копійок, судових витрат, а всього - 64 048 гривень 62 копійки.

Крім того, слід зазначити, що було відкрито виконавчі провадження №№ 37692342, 37692414, 47417302, 47417279 з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів, у зв'язку з чим постанови про відкриття виконавчого провадження, було направлено сторонам виконавчого провадження та боржнику встановлено термін для самостійного виконання, однак доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження з наданням йому часу на добровільне виконання рішення суду не надано.

Разом з тим докази про ухилення боржника від виконання зобов'язань перед стягувачем, які є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України, у матеріалах подання відсутні.

Окрім того, згідно вимог ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У відповідності до вимог ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передачу стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Верховний Суд України у своїй Постанові Пленуму № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», роз'яснив, що при розгляді конкретних справ, враховуючи ст. 8 Конституції України, де зазначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, оцінюючи зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції у випадках необхідно застосовувати Конституцію, як акт прямої дії. Тому судове рішення має ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ст. ст. 5, 7 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень не лише своєчасно і повно, але й неупереджено, а також використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, чи у випадку якщо до нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Разом з тим, відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві не надано будь-яких доказів про те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення суду, а також про те, що боржник постійно виїжджає за кордон. За відсутності належних даних про хід виконавчого провадження, суду не виявляється можливим визначитись з обґрунтованістю подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а відтак, у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м.Києві про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - ОСОБА_1 за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяС. М. Богінкевич