У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Бондаренка Ю.О.,

суддів - Куцина М.М., Павліченко С.В.

при секретарі - Марчишак Ю.М.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося з позовом до Дубина А.Д. про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 10 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0802SK, згідно якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 100000 доларів США на купівлю домоволодіння строком до 09 квітня 2028 року, зі сплатою 12.5 % річних.

Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого заборгованість по кредиту, заборгованість склала 907746,15 грн., з яких 616125,62 грн. - сума основного боргу за кредитом, 37003,75 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом та 254616,78 грн. - сума прострочених процентів.

24 грудня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги № 241212ІВ, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором. За весь час прострочення грошового зобов'язання від 24.12.2012 р. до 16.12.2013 р. сума заборгованості ОСОБА_1 складає 934343.11 грн., з яких 907746.15 грн. - заборгованість по договору відступлення та 26596.96 грн. - 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 934343.11 грн.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2014 року, на підставі ст. 37 ЦПК України, позивача у даній справі замінено з ТОВ «Кредекс Фінанс» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2015 року позов задовольнити повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 934343 гривні 11 копійок заборгованості за кредитним договором № 0802SK від 10 квітня 2008 року та 3441 гривню сплаченого судового збору.

Відповідач ОСОБА_1, з рішенням суду першої інстанції не погодився, оскаржив його в апеляційному порядку та порушив питання про скасування рішення Ужгородського міськрайонного суду, як незаконного та ухвалення нового рішення, яким в позові - відмовити. Так на думку апелянта, матеріалами справи не доведено, що ТОВ"Фінансова компанія Довіра та гарантія" має право вимоги, оскільки додаток до договору №1 про уступлення права вимоги є не допустимим доказом оскільки не відповідає формі в якій складено сам кредитний договір а тому є нікчемним.

В судове засідання сторони не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином тому справа розглянута відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції і досліджує виключно лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Дослідивши матеріали справи судом першої інстанції встановлено, що 10 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» (реорганізований в ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0802 SK, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 100000 доларів США терміном до 09 квітня 2028 року зі сплатою 12.5 % річних (а.с. 4-6).

За кредитним договором, згідно ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2.ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 8,2, 8.3 кредитного договору, встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами по 416,67 доларів США в період з 01 по 08 число коджного місяця.

Прострочення повернення чергової частини позики дає право кредитору вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував в результаті чого утворилась заборгованість на суму 907746.15 грн., з яких 616125.62 грн. - сума основного боргу за кредитом, 37003.75 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом та 254616.78 грн. - сума прострочених процентів, що стверджується витягом з додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 241212ів від 24 грудня 2012 року (а.с. 11).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

24 грудня 2012 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», укладено договір про відступлення права вимоги № 241212ів, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 7-10).

17 лютого 2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0802 SK, укладеним між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 і за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора (а.с. 31-34).

Як вбачається з додатку № 1 до договору відступлення права вимоги від 17 лютого 2014 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» отримало право вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, в переліку яких значиться кредитний договір № 0802 SK боржника ОСОБА_1 (а.с. 35).

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом; кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведене ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як кредитор до якого перейшло право вимоги, набула право дострокового стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність доказу переходу права вимоги то такі доводи є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні копії договорів про відступлення права вимоги, які як і кредитний договір, укладені в письмовій формі, які в судовому порядку не визнавались недійсними.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом першої інстанції норм обставин справи, та неправильне застосування матеріального і процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 березня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: