Справа № 583/3398/15-ц
У Х В А Л А

про залишення без руху

10 листопада 2015 року

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., вивчивши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в житловому будинку,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 грудня 1986 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Вони проживали в житловому будинку, який дістався відповідачу у спадок, за адресою: вул. Тімірязєва,46, м. Охтирка Сумської області. Даний житловий будинок був деревяний та старий, потребував значних коштів для відбудови. За час шлюбу було здійснено ремонтні роботи в старому житловому будинку, а саме: обкладено цеглою весь житловий будинок, замінені вікна, двері, зроблена нова деревяна підлога (раніше була долівка), у всіх кімнатах зроблена штукатурка стін та стелі, поклеєні шпалери. До житлового будинку була здійснена прибудова та ґанок. До будинку було підведено водопостачання, газопостачання. За час шлюбу було побудовано гараж-сарай та літню кухню.

В 2001 році вона вимушена була поїхати на заробітки до Італії, так як всі заощадження пішли на переобладнання житлового будинку та потрібно було забезпечувати двох доньок. Відповідач залишився проживати в місті Охтирці в житловому будинку, який на той час був повністю переобладнаний. Вона приїздила у відпустку з Італії, привозила зароблені грошові кошти та залишала відповідачу для сплати комунальних платежів та на інші господарчі потреби. З Італії вона надсилала також грошові кошти для безбідного проживання відповідача.

У 2010 році з приїздом з Італії до міста Охтирка їй стало відомо, що відповідач розірвав з нею шлюб ще в 2005 році. Відповідач за її відсутності проживав з іншою жінкою та у них є спільний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2010 році вона повідомила відповідача про те, щоб він сплатив їй кошти в розмірі половини вартості переобладнань житлового будинку та будівель за адресою: вул. Тімірязєва, 46, м. Охтирка Сумської області. З відповідачем була домовленість, що він компенсує їй половину понесених витрат на переобладнання будинку шляхом оформлення нерухомості на її доньку. Весь час відповідач відкладав розрахунок з нею, просив зачекати та обіцяв, що розрахується. Між ними була домовленість, що до того часу, поки він не розрахується з нею за поліпшення та переобладнання житлового будинку, вона не буде зніматися з реєстрації за цією адресою, так як має право на частку у даному житловому будинку.

У вересні 2015 року їй зателефонував відповідач та просив зібрати довідки, так як він бажає оформити субсидію на оплату житлового будинку, також запитав, чи може вона знятися з реєстрації негайно, а він протягом місяця з нею розрахується за поліпшення та переобладнання житлового будинку, але на даний час відповідач порушив питання в судовому порядку про визнання її такою, що втратила право на користування житлом, з чим вона не згодна.

Через деякий час вона отримала від Охтирського міськрайонного суду Сумської області ухвалу про відкриття провадження за позовною заявою відповідача. Ознайомившись зі змістом позовної заяви зрозуміла, що відповідач обманював її весь час та не має наміру мирним шляхом розрахуватися з нею.

ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на частку в житловому будинку по вул. Тімірязєва, 46 м. Охтирка Сумської області відповідно до висновку судово будівельної експертизи.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2015 року дану позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не було визначено ціну позову, що позбавляє можливості суд перевірити правильність сплати судового збору. Крім того, позивачу необхідно конкретно зазначити, на яку саме частину в житловому будинку по вул. Тімірязєва, 46, м. Охтирка Сумської області вона просить визнати право власності, тобто чітко викласти зміст позовних вимог.

27 жовтня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 подав до суду позовну заяву усунення недоліків згідно вказаної ухвали, однак суд вважає, що вказаний позов не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, який необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Суд вважає, що в межах заявлених вимог позивачка не вказала конкретних вимог, не зазначила у позові статус спірного майна, не зазначила, яка конкретно її частка у цьому майні, та за рахунок чого вона вважає, що має на нього право.

Крім того, необхідно ретельно визначити в позові, які саме переобладнання зроблені у будинку за вказаною адресою та в який саме період і за які кошти.

До того ж не визначено ціну позову, не викладено обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність повторного залишення позову без руху для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в житловому будинку, залишити без руху та надати позивачці строк для усунення викладених в мотивувальній частині ухвали недоліків на протязі п'яти днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: підпис ОСОБА_5