16.11.2015 Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2015 року Волноваський районний суд Донецької області
Головуючого : судді Мохова Є.І.
При секретарі : Бридня О.Л.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.
29.09.2015 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,990 га, розташованої на території Володимирівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія НОМЕР_1 ОСОБА_3.
Позивач вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті батька спадкового майна у вигляді земельної ділянки, т.я. на час смерті батька проживав разом з ним, користується спадковим майном, від спадщини не відмовлявся.
Спадкову справу в нотаріальній конторі не відкривав, у зв'язку з втратою оригіналів правовстановчих документів, залишилися лише копії Державного акта на земельну ділянку.
Крім позивача спадкоємцями після смерті батька, є його сестра відповідачка по справі ОСОБА_2, яка відмовилась від спадщини на його користь. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку.
Позивач надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає.
Відповідачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає.
Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Земельна ділянка загальною площею 4,990 га, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначенаої для ведення товарного сільскогосподасрького виробництва, належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1.(а.с.7).
На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Володимирівської сільської ради Волноваського району № 915 від 07.07.2015 року.(а.с.8).
З свідотцтва про народження ОСОБА_1, серія НОМЕР_2 вбачється, що його батьком був ОСОБА_3.(а.с.5).
З постанови приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального окуругу Кузуб Ю.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2015 року за № 387/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свілотцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв"язку з відсутністю оригинала правовстановлюючого документа.(а.с.10).
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.(а.с.6).
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу.
Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як сина померлого.
Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину.
Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну діляну, загальною площею 4,990 га, розташованої на території Володимирівської сільської ради Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподасрького виробництва.
На стягнення судових витрат позивач не наполягає.
На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 210, 212, 213, 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,- задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 4,990 га, розташованої на території Володимирівської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільскогосподасрького виробництва, яка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_4 ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Оригинал рішення знаходиться у справі № 2/221/1292/2015 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення подається впродовж десяти днів після оголошення рішення.

Особи, що не приймали участь у справі, мають право оскарження рішення в той же строк, з моменту вручення їм копії рішення.

Суддя Волноваського

районного суду Є.І.Мохов