Справа № 315/1003/15-ц
Номер провадження № 2/315/389/15
У х в а л а

30 вересня 2015 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України та виготовлення проїзного документу дитині для виїзду за кордон,-

ВСТАНОВИЛА:

21 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України та виготовлення проїзного документу дитині для виїзду за кордон, у якій просить надати їй дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів на право щодо багаторазових тимчасових виїздів за межі України її малолітнього сина ОСОБА_3 до досягнення ним 16 років, тобто до 04.03.2031 року у супроводі матері без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, а також у супроводі інших осіб, уповноважених його матір'ю ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3 на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до досягнення ним 16 років, тобто до 04.03.2031 року у супроводі матері без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, а також у супроводі інших осіб, уповноважених його матір'ю ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Згідно зі ст.119 ЦПК України позовна заява, повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Дійсна позовна заява в повній мірі вищезазначеним вимогам не відповідає.

Статтею 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року, встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Пунктом 5 Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Зважаючи на те, що підставою розгляду судом справ зазначеної категорії є наявність спору між батьками, які перебувають у шлюбі між собою, з приводу виїзду дитини за кордон, позовна заява повинна містити відомості про ставлення відповідача до виїзду дитини за кордон, а також відомості про неможливість оформлення відповідних документів у позасудовому порядку з огляду на те, що позивачка та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебувають.

Оскільки спір між батьками про виїзд дитини за кордон належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у розгляді цих справ є обов'язковою. На підставі ч. 5 ст.19 СК України орган опіки та піклування має надати письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Однак позивачка не зазначає у позовній заяві та не надає відповідних доказів чи зверталась вона до органу опіки та піклування з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України. Зокрема у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи від органу опіки та піклування (висновок, рекомендації) про надання згоди на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього ОСОБА_3, 04.03.2015року народження, чи про відмову у цьому.

Крім того, позовна заява не містить чіткого змісту позовних вимог, а саме, що позивачка розуміє під багаторазовими тимчасовими виїздами за межі України, не зазначено конкретної держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі малолітньої дитини.

Таким чином, позивачці слід конкретизувати зміст позовних вимог: зазначити обставини, які свідчать про незгоду батька дитини на її виїзд за межі України, чітко вказати конкретну державу прямування, період перебування за межами України дитини із зазначенням дати перетинання кордону України в обох напрямках, на який вона просить дозволити без згоди батька вивозити дитину, а також надати висновок органу опіки та піклування стосовно виїзду дитини за межі України.

Також, суддя звертає увагу позивачки на те, що згідно ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. В порушення цього позивакою наданий лише один примірник позовної заяви з додатком.

Викладене суддя вважає недоліками позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119-121, 210 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України та виготовлення проїзного документу дитині для виїзду за кордон - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати позивачці.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4