справа № 166/1404/15-ц
провадження №6/166/105/15
УХВАЛА

іменем України

13 листопада 2015 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши справу за поданням старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив :

Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області (далі - ВДВС) ОСОБА_1 за погодженям із начальником цього відділу звернувся до суду з поданням, у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до сплати ним 510 грн штрафу згідно з постановою ВДАІ серії ПС2 №043103 від 07.08.15.

Вказав, що ним було направлено ОСОБА_3 постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.09.15 та виклик, якими боржнику запропоновано в добровільному порядку сплатити заборгованість або надати письмові пояснення щодо свого майнового стану. Однак такі вимоги були проігноровані ОСОБА_2

Заявник просив справу розглянути у відсутності представника ВДВС.

Дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно із п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх на це підстав.

Судом установлено, що старшим державним виконавцем ВДВС ОСОБА_1 09 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови ВДАІ серії ПС2 №043103 від 07.08.15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 510 грн штрафу.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими

особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб.

Заявник у поданні стверджував про надіслання боржнику рекомендованим листом №886 постанов про відкриття виконавчого провадження та викликів про явку до ВДВС із розясненням обовязків, які на нього покладаються.

Проте матеріали виконавчого провадження не містять жодного доказу про отримання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику про явку до ВДВС із розясненням обовязків боржника. Навпаки, згідно із довідкою відділення поштового зв'язку від 11.09.15 адресоване ОСОБА_2 поштове відправлення №886 повернуто ВДВС за довіреністю у звязку з відсутністю одержувача за місцем проживання, відтак недоведеним є факт інформування останнього про покладення на нього відповідних обовязків боржника та наслідки їх невиконання.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказаний факт надає можливість державному виконавцю вчиняти передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії.

Однак, враховуючи, що обмеження особи у праві виїзду за межі держави є винятковим заходом обмеження її особистої свободи, відтак підстави для цього повинні бути достатніми і переконливими.

Наведені ініціатором подання доводи, на думку суду, з огляду на встановлене судом неповідомлення ОСОБА_2 про його обовязки як боржника, є недостатніми для підтвердження факту цілеспрямованого ухилення останнього від виконання постанови ВДАІ.

За таких обставин, передбачені законом підстави для застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України, ст.12 Закону України Про виконавче провадження, суд

ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в 5 - денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційних скарг.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_4