Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Нагорянка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Марин» до ОСОБА_6, треті особи: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, Виконавчий комітет Одеської міської ради, ОСОБА_7, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, про скасування свідоцтв про право власності і скасування реєстрації права власності, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Марин», яке діє через представника Голотиніна Романа Юрійовича, на рішення Апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сан Марин» (далі - ТОВ «Сан Марин») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно - дачні будинки № 162б і № 162в по АДРЕСА_1 від 23 вересня 2009 року та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначені дачні будинки.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що вказані свідоцтва були видані на підставі скасованих за рішенням суду свідоцтв Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, тому просив задовольнити позов.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2013 року позов задоволено. Визнано недійсними свідоцтва, видані 23 вересня 2009 року на імʼя ОСОБА_6., про право власності на дачні будинки № 162б та № 162в по АДРЕСА_1. Скасовано державну реєстрацію права власності на зазначені дачні будинки.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Марин», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено, що 20 квітня 2004 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обʼєктів нерухомості» було зареєстровано право власності позивача на будівлю бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2, які знаходяться на земельній ділянці площею 3655 кв. м.

Після оформлення права власності на придбані будинки ТОВ «Сан-Марин» направило документи для оформлення права землекористування в управління земельних ресурсів Одеської міської ради, а також звернулося з проханням до міського голови про відведення у користування земельної ділянки для обслуговування будівель бази відпочинку.

Згодом ТОВ «Сан Марин» дізналось про те, що на території бази відпочинку ОСОБА_6 були збудовані два двоповерхових дачних будинки. Зазначені будівлі розпорядженням Суворовської райадміністрації за від 29 червня 2004 року № 809 прийняті в експлуатацію та їм присвоєні окремі поштові адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3

ТОВ «Сан Марин» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_6., Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконними розпорядження Суворовської райадміністрації Одеської міської ради від 29 червня 2004 року № 809 та визнання незаконними свідоцтва про право власності на дачну будівлю літ. «А», загальною площею 114,8 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2006 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2006 року та ухвалою Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року залишено без змін, визнано незаконними розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 29 червня 2004 року № 809 про прийняття в експлуатацію з правом приватної власності дачних будівель ОСОБА_6 та визнано незаконними два свідоцтва про право власності на зазначені дачні будівлі, видані Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 12 липня 2004 року.

Незважаючи на наявність указаного рішення суду, а також відсутність у ОСОБА_6. права користування земельною ділянкою, як вже судом встановлено вище, 12 червня 2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області наказами № 494 та № 495 була призначена приймальна комісія про прийняття в експлуатацію дачних будівель, розташованих за адресами: м. Одеса, АДРЕСА_1, та АДРЕСА_3

На підставі актів готовності обʼєктів до експлуатації від 24 червня 2009 року № 494 та № 495 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області були видані свідоцтва від 24 червня 2009 року за номерами 15000495 та 15000494 про відповідність збудованих обʼєктів проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил замовнику обʼєктів будівництва - громадянці ОСОБА_6

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2012 року було визнано протиправними дії щодо видачі ОСОБА_6 свідоцтв від 24 червня 2009 року за номерами 15000495 та 15000494 про відповідність збудованих об'єктів проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил. Вищевказані свідоцтва скасовано.

На підставі скасованих свідоцтв від 24 червня 2009 року за номерами 15000495 та 15000494 ОСОБА_6 отримала свідоцтва про право власності від 23 вересня 2009 року на дачні будинки, які знаходиться по АДРЕСА_1 та 162в у м. Одесі.

На підставі зазначених обставин позивач про <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1791/ed_2015_07_15/pravo1/T041618.html?pravo=1>сив суд визнати недійсними свідоцтва про право власності і скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на вказані дачні будинки.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходив із того, що дії ОСОБА_6. щодо реєстрації права власності на дачні будівлі спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, порушують публічний порядок та в силу приписів, зазначених чинним законодавством України, не дають підстав указаній особі щодо набуття права власності на вищевказані дачні будівлі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що оскільки у даній справі предметом спору є свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1793/ed_2015_07_15/pravo1/T041618.html?pravo=1> також державна реєстрація права власності на нерухоме майно, то належними відповідачами у справі, крім власника ОСОБА_6., є виконавчий комітет і реєстраційна служба.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що для правильного вирішення цієї справи місцевий суд повинен був залучити в якості відповідачів виконавчий комітет та реєстраційну службу.

З указаного вбачається, що ухвалюючи рішення про задоволення позову без залучення вказаних осіб до участі у розгляді справи в якості відповідачів, місцевий суд дійшов своїх висновків з порушенням норм процесуального та матеріального права, які не можуть бути усунені апеляційним судом в апеляційному провадженні в частині залучення іншого відповідача.

Крім того, рішення апеляційного суду не може бути залишено без змін, оскільки, відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6. з підстав неналежності її як відповідача, судом не зазначено, як і не встановлено обставин щодо доведеності чи недоведеності вимог до неї, а відмовлено лише з тих підстав, що не було залучено інших відповідачів.

Оскільки залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, виходячи з того, що на стадії апеляційного розгляду справи правила щодо заміни відповідача або залучення співвідповідача не можуть бути застосовані, то оскаржуване рішення апеляційного суду та рішення місцевого суду згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Марин» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2013 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана