Номер провадження: 22-ц/785/6443/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОКО ДІДЖІТАЛ» про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року про забезпечення позову,

встановила:

У жовтні 2014 р. публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний» (далі ОСОБА_6) звернулося до суду з вищезазначеним позовом. ОСОБА_6 надав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на належні ОСОБА_4: квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2; стояночне місце № 19 по вул. Варламова, 20б в м. Одесі. Заборонити Державній реєстраційній службі України, а також усім її структурним підрозділам, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаних обєктів нерухомого майна.

07.10.2014 р. Київський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, якою заяву Банку про забезпечення позову задовольнив. Наклав арешт на майно, що належить ОСОБА_4, а саме: квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2; стояночне місце №19 по вул. Варламова, 20б в м. Одесі. Заборонив Державній реєстраційній службі України, а також усім її структурним підрозділам, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо наступних обєктів нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1; квартири АДРЕСА_2; стояночного місця №19 по вул. Варламова, 20б в м. Одесі.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони Державній реєстраційній службі України, а також усім її структурним підрозділам, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 скасувати. Постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви Банку про забезпечення позову в цій частині. Посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права (ст. ст. 151, 152 ЦПК України).

В іншій частині ухвала суду не оскаржена, а тому відповідно до ст. 303 ЦПК України не переглядається.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Банк в письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити, ухвалу залишити без змін. Посилався на те, що власником спірної квартири є ОСОБА_4. В судовому засіданні представник Банку підтримав викладені в письмових запереченнях доводи та вимоги.

ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОКО ДІДЖІТАЛ» письмових заперечень на апеляційну скаргу/пояснень не надали.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні вважала необхідним апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу скасувати. Посилалася на те, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права. ОСОБА_4 не є власником спірної квартири.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОКО ДІДЖІТАЛ» в судове засідання свого представника не направило. Про час і місце розгляду справи сповіщене належним чином. Заяв та клопотань не надало.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином сповіщених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві розпорядження належним йому майном та тимчасова заборона Державній реєстраціній службі України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на вказане майно, з метою забезпечення грошових вимог позивача на випадок задоволення позову, є співмірним та достатнім заходом забезпечення позову (а. с. 57 57 зворотна сторона).

Колегія суддів вважає, що погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, цього висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві. Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до доданих до апеляційної скарги договору дарування від 28.09.2011 р., Витягу про державну реєстрацію прав № 31574517 від 07.10.2011 р. (а. с. 63 66), доданої Банком до письмових заперечень на апеляційну скаргу Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.09.2015 р. № 43913633 власником спірної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не врахував вищевказаних вимог діючого процесуального законодавства та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України і застосував забезпечення позову у вигляді накладення арешту, заборони вчиняти певні дії відносно спірної квартири, яка не належить відповідачу. Таким чином, вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами. За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо порушення її права власності є обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що ухвалу суду першої інстанції в оскарженій частині постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню в цій частині. Необхідно постановити нову ухвали про відмову в задоволенні заяви Банку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони Державній реєстраційній службі України та усім її структурним підрозділам, у тому числі Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Одеській області, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з цього питання, якщо питання було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони Державній реєстраційній службі України, а також усім її структурним підрозділам, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 - скасувати.

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Південний» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони Державній реєстраційній службі України та усім її структурним підрозділам, у тому числі Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Одеській області, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3