З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2015 Справа №607/2596/15-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
- в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.
- з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про повернення банківського вкладу в банківських металлах та нарахованих відсотків,-
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.02.2011 р. між нею та ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металлах 9.12 тройських унцій банківського металлу золота №210080/2011 від 11.02.2011 р. строком на 12 місяців за ставкою по вкладу 3% річних. Станом на 2014р. зазначений договір було пролонговано, за ставкою по вкладу 5 % річних. Вклад неодноразово поповнювався та в загальному складає 32.95 тройських унцій золота. 17.04.2014 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про дострокове розірвання зазначеного договору на що відповідач зобов»язався 17.05.2014 р. повернути вклад в сумі 42.07 тройських унцій золота та проценти, проте незважаючи на звернення, вкладу із нарахованими відсотками позивач не отримала.
Представник позивача у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, не заперечивши з приводу заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.
11.02.2011 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металах 9.12 тройських унцій банківського металу золота №210080/2011 від 11.02.2011 р. строком на 12 місяців за ставкою по вкладу 3% річних.
Відповідно до п.1.7 Комплексного договору банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р., вкладник та банк домовилися, що у разі невитребування вкладником строкового вкладу у термін 11.02.2012 р. та за відсутності заперечень з боку банку, договір вважається атоматично пролонгованим з цієї дати, з врахуванням умов п.4.5 Договору, без підписання сторонами додаткових договорів до цього договору на кожний наступний такий же строк з урахуванням вимог щодо встановлення процентної ставки, визначеної п.4.5 Договору .
Відповідно до п.4.5 Договору банківського вкладу в банківських металлах №210080/2011 від 11.02.2011 р., на пролонговаий Строковий вклад встановлюється розмір процентної ставки, який діє у банку у день відповідної пролонгації за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком та відповідною сумою початкового вкладу без підписання сторонами додаткового договору до цього договору.
Судом встановлено, що відповідно до п.1.7 Комплексного договору банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. договір був неодноразово пролонгований, що зумовило застосування, відповідно до п.4.5 договору ставки по вкладу 5 % річних.
Вклад за Комплексним договором банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р.неодноразово поповнювався, а саме 28.03.2011 року на 3 тройських унцій золота, 13.04.2011 року на 8.32 тройських унцій золота, 18.05.2011 року на 9 тройських унцій золота, 18.08.2011 року на 10 тройських унцій золота, 18.08.2011 року на 10 тройських унцій золота, 19.09.2011 року на 2.63 тройських унцій золота, що стверджується заявками ( арк. 15-20).
17.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» із заявою про дострокове розірвання з 17.05.2014 року договору Комплексного договору банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. та просила повернути їй вклад у сумі 42.07 тройських унцій золота, а також нараховані та не сплачені відсотки за договором.
Відповідачем не представлено суду жодних доказів повернення вкладу за Комплексним договором банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. та нарахованих відсотків .
Отже, судом встановлено, що на звернення позивача ОСОБА_1 до ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» про повернення депозитного вкладу з нарахованими відсотками за Комплексним договором банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. депозитний вклад із нарахованим відсотками позивачу не повернено.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах'та в порядку, встановлених договором.
Згідно ч. 1 ст. 1060 Цивільного Кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу, відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Згідно ч.3 ст.1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент.
Крім того, суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача в дохід держави слід стягнути 3654 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 4, 526, 1058, 1060, 1167 Цивільного кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду .
Головуючий суддя Дзюбич В.Л.