"01" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого-судді Марцинкевича В.А.,
при секретарі Бовкун О.М..
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
Свої вимоги позивач мотивує тим, що свого батька він ніколи не знав. Після смерті матері ОСОБА_3 йому стало відомо, що його батьком являється ОСОБА_2, однак відповідач фактично відмовився від дитини не виявляв бажання спілкуватися з сином, ніколи не цікавився його життям.
Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому він має бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності ,проти винесення заочного рішення суду не заперечила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився , про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи: служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Надали суду заяву, про слухання справи за їх відсутності.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком позивача ОСОБА_1 являється ОСОБА_2.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 10 від 26.05.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Суд вважає висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам ОСОБА_1 та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.
З огляду на викладене, взявши до уваги, висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_1
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: