№ 556/1505/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 року Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення в межах позову.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, в запереченнях та поясненнях в судовому засіданні вказував, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак сума аліментів у 1000 грн. щомісячно є для нього надмірною, оскільки він не працює. Просив стягнути аліменти в розмірі по 250 грн, на кожну дитину.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та проаналізуваши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно роз'яснень, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181, 183, 184 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Зі свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що сторони по справі є їх батьками.

Діти проживають спільно з матірю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради №3796 від 08.09.2015 року.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, і зобовязаний їх утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали ОСОБА_2 виконувати свій обовязок по утриманню неповнолітніх дітей.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що у добровільному порядку ОСОБА_2 коштів на утримання дітей не надає, і будь-яких домовленостей між сторонами з цього приводу не досягнуто, що підтверджується поясненнями сторін, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

При визначенні їх розміру суд враховує наступні обставини.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні сторони визнали ту обставину, що ОСОБА_2 постійно не працює, що також підтверджується довідками Володимирецької селищної ради №3034 від 10.09.2015 року та №3117 від 15.09.2015 року, відповідач має мінливий, нерегулярний дохід від тимчасових заробітків та підсобного господарства.. Вказані обставини суд вважає такими, що істотно впливають на можливість позивача сплачувати аліменти, і достатньою підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку з приводу гіпертонічної хвороби, інших захворювань, потребує постійного амбулаторного лікування, що підтверджується довідкою №547 від 18.09.2015 року. Відповідач також пояснив, що він постійно надає дітям для їх харчування продукти з власного присадибного господарства, і цієї обставини позивач не заперечувала, як і того, що вони ведуть спільне підсобне господарство.

Крім того, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

.З огляду на викладене суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір аліментів по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, є надмірно обтяжливим для відповідача і поставить його у тяжке фінансове становище.

Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 300 грн. щомісячно на дитину, який враховує вік неповнолітніх дітей, їх потреби, відповідає засадам розумності і справедливості, здатний забезпечувати необхідний життєвий процес дітей та їх розвиток.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.182, 184, 194, 195, 196 СК України, ст.ст.15, 30, 62, 212, 223, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі по 300 (триста) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 15 вересня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :