У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати за опалення та водопостачання,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 15 730 грн 04 коп. заборгованості з оплати за опалення та гаряче водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2013 року.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року скасовано, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість з оплати за опалення та гаряче водопостачання за період з серпня 2010 року у розмірі 12 463 грн 99 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Апеляційний суд обґрунтовано задовольнив позов частково відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 205 року № 630 та умов договору від 20 серпня 2011 року, згідно з якими ОСОБА_2 зобов'язана сплатити борги продавця квартири за надані комунальні послуги, у тому числі і з теплопостачання за три роки до укладення договору. Подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати за опалення та водопостачання, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік