У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», третя особа - начальник державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_5, про поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила поновити її на роботі на посаді начальника служби кадрів, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що 30 січня 2012 року вона була звільнена з посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вказувала, що її звільнення є незаконним, оскільки було здійснено з порушенням вимог законодавства.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня 2012 року, у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 25 жовтня 2012 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказані судові рішення.

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного су м. Києва від 02 липня 2012 року.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що на час розгляду справи їй не було відомо про існування ряду судових рішень та документів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що безпосередньо стосуються предмету спору та спростовують факти, покладені в основу рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 року.

Зокрема, вказувала, що на час розгляду справи їй не було відомо про наявність рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_7 до державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця»), третя особа - начальник відокремленого підрозділу галузевої пасажирської служби ДТГО «Південно-Західна залізниця», перший заступник начальника ДТГО «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_8 про поновлення на роботі, яким встановлено порушення відповідачем трудового законодавства під час звільнення позивача у період його перебування у щорічній відпустці, при відсутності в діях заявника ознак одноразового грубого порушення трудової дисципліни через відсутність зв'язку між його службовою діяльністю займаною посадою та навмисними злочинами що вчинені безпосередньо провідниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що були його підлеглими та без врахування повноважень керівника при накладенні дисциплінарного стягнення. завданого злочином, листа відокремленого підрозділу Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський від 13 листопада 2012 року, доповнень ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 22 листопада 2012 року до заперечень на позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, доповнень ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 24 жовтня 2013 року до заперечень на позовну заяву про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, пояснень представника ДТГО «Південно-Західна залізниця» у судовому засіданні 13 червня 2013 року, апеляції ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 14 січня 2014 року на вирок Буського районного суду Львівської області від 30 грудня 2013 року у справі № 1/440/4/13 та постанови Буського районного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року у справі № 1/440/4/2013, так як зазначені факти виникли після проголошення рішення судом.

Вважала ці обставини нововиявленими і такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій представником ОСОБА_6, ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З урахуванням вищенаведеного, суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про те, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими, не могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення від 02 липня 2012 року і були встановлені після набрання ним законної сили, ці обставини не могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик