У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, відділ державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про виділ частки зі спільного майна в натурі та звернення стягнення на неї

в с т а н о в и л а:

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 5 травня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 червня 2014 року рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 5 травня 2014 року скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено: виділено в натурі у власність ОСОБА_5 для звернення стягнення за рішенням апеляційного суду Рівненської області від 4 листопада 2010 року наступне майно: 47/100 частин житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1, зокрема в житловому будинку «А-2»: 1-6 коридор площею 9,4 кв. м. 1-9 кухня площею 31,9 кв. м, 1-10 вбиральня площею 3 кв. м, 1-11 ванна площею 5,5 кв. м, 1-14 жила кімната площею 25,3 кв. м, 1-15 санвузол площею 12,1 кв. м, 1-6 жила кімната площею 12 кв. м; по цокольному поверху «Цп/А-2»: частина приміщення гаражу 1-1 (4,13x4,13) площею 17,1 кв. м, частина приміщення коридору 1-2 (4,13x2,63) площею 10,9 кв. м, 1-5 котельня площею 17,9 кв. м; по надвірних будівлях та спорудах: частина вхідного ґанку «а» (44/100), вхід у цокольний поверх «аі», частина балкону «а2» (44x100), частина сауни «Б2» (53/100), частина огорожі № 1 (69/100), частина огорожі № 2 (12/100), Ѕ замощення «І»; земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 324,5 кв. м з геометричними розмірами по периметру від лінії поділу за годинниковою стрілкою: 2,53 м, 29,92 м. 21,6, 3,8 м по межі ділянки: 5,1 м, 1,4 м, 4,61 м, 7,89 м, 8,28 м, 5,82 м, 1 м, 14,66 м, 1 м, 11,45 м по лінії поділу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2015 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») задоволено: рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26 червня 2014 року скасовано, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 5 травня 2014 року залишено в силі.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду касаційної інстанції та залишення в силі рішення апеляційного суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження».

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, суд касаційної інстанції погодився з висновком районного суду про те, що виділ частки в натурі зі спірного будинку для звернення на неї стягнення унеможливить захист прав та інтересів ПАТ «ОТП Банк», яке має переважне право на звернення стягнення на іпотечне майно для задоволення своїх вимог за кредитним договором, зобов'язання по якому позичальником ОСОБА_5 належним чином не виконуються.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2013 року, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, судами розглянуто позов про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та зобов'язання вчинити певні дії.

Отже, у справах наявні різні предмет спору, підстави позову та встановлені фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, відділ державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», про виділ частки зі спільного майна в натурі та звернення стягнення на неї до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
А.Г. Ярема