АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №760/17063/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1637/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
24 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Пікуль А.А., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року по справі за позовом Повного товариства «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Повне товариство «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» звернулося з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 22 100 грн. та з ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.. Посилалося на те, що з 13.03.2012 року ОСОБА_3 працювала в ПТ «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» на посаді експерта -оцінювача. Того ж дня з нею був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 11.11.2013 року ОСОБА_3 видала гр.. ОСОБА_6 фінансовий кредит (позику) у сумі 17 100 грн., прийнявши від нього у заставу (заклад) ланцюг вагою 70,58 г, який вона визначила як золотий ланцюг 750 проби. 15.11.2013 року при проведенні перевірки виявлено, що вказаний ланцюг не є золотом 750 проби і взагалі не є дорогоцінним металом, а його вартість становить 00,00 грн. Крім цього, 06.12.2013 року була проведена інвентаризація дорогоцінних металів і виробів з них у відділенні № 6 товариства, в результаті чого встановлено, що 25.10.2013 року ОСОБА_3 видала гр.. ОСОБА_7 позику у сумі 5 000 грн., прийнявши від нього у заставу ланцюг вагою 25,85 г, який вона визначила як золотий ланцюг 583 проби, проте вказаний ланцюг не є дорогоцінним металом. Працівник Товариства ОСОБА_5, яка була зобов'язана забезпечити перевірку предмету закладу в день його прийняття ОСОБА_3, тобто 11.11.2013 року, не виконала свого трудового обов'язку (перевірка була проведена лише 15.11.2013 року), чим завдала товариству моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Повного товариства «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» матеріальну шкоду в розмірі 22 100 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн.; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що всупереч вимогам ст.138 КЗпП України, позивач не надав суду належних доказів, які свідчать про наявність умов, передбачених ст.130 КЗпП України, для покладення матеріальної відповідальності на ОСОБА_3. Посилається на те, що відповідач Товариству шкоди не завдавала, не вчиняла жодних дій, які могли б спричинити таку шкоду. Позивач не надав суду жодного документу, який би підтверджував факт спричинення шкоди, з цього приводу не проводилися жодні службові розслідування уповноваженими на те особами, не встановлено причинно - наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_3, як матеріально - відповідальної особи та такою шкодою. Крім того, ОСОБА_3 не приймала участі при складанні актів перевірки та інвентаризації та не підписувала їх. На даний час відсутній вирок або постанова суду в порядку КУпАП, яким встановлено таку протиправність дій (або бездіяльності) ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Повного товариства «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» - ОСОБА_9, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

За умовами ч.ч.1,2 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом (розпорядження) № 23-к від 13.03.2012 року ОСОБА_3 прийнята ПТ «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» на роботу на посаду експерта - оцінювача (а.с.5).

13.03.2012 року ОСОБА_3 була ознайомлена з посадовою інструкцією експерта - оцінювача (а.с.6-8). Відповідно п.1.4.3, 1.4.7,п.2.8, п.2.9 вказаної інструкції експерт - оцінювач повинен знати і виконувати інструкцію з прийому у заклад виробів із дорогоцінних металів і дорогоцінним камінням, порядок і правила прийому матеріальних цінностей.

Того ж дня ПТ «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» з ОСОБА_3 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за умовами якого ОСОБА_3 взяла на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за прийом в заставу виробів з дорогоцінних металів, порядок їх видачі, збереження; а також відповідальність за схоронність довірених коштів та обладнання (а.с.9).

Судом встановлено, що 11.11.2013 року ОСОБА_3 прийняла від ОСОБА_6 у заставу ланцюг, вагою 70,58 г, визначивши як золотий, 750 проби, та видала за нього фінансовий кредит у сумі 17 100 грн. (а.с.10).

Проте, при проведенні перевірки 15.11.2013 року виявлено, що вказаний ланцюг не є золотом чи дорогоцінним матеріалом, а його вартість становить 00 грн. (а.с.13).

Крім того, 06.12.2013 проведена інвентаризація дорогоцінних металів і виробів з них у відділенні № 6 товариства, в результаті якої встановлено, що 25.10.2013 року ОСОБА_3 видала гр. ОСОБА_7 фінансовий кредит (позику) у сумі 5 000 грн., прийнявши від нього у заставу (заклад) ланцюг, вагою 25,85 г, який вона визначила як золотий, 583 проби, проте вказаний ланцюг не є дорогоцінним металом (а.с.33).

За умовами договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 13.03.2012 року, ОСОБА_3 не несе матеріальну відповідальність, якщо збиток заподіяно не з її вини.

Проте, всупереч положенню ст.60 ЦПК України, ОСОБА_3 не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би спростував факт завдання нею ПТ «Ломбард ТОВ «Надал» і компанія» матеріальної шкоди у розмірі 22 100 грн., не зверталася до керівництва ломбарду щодо незгоди з фактами, зазначеними в актах перевірки.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім доказам дана належна правова оцінка, що обґрунтовано доводами судового рішення і не спростовується доводами апеляційної скарги.

Рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-