АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/5271/15 Головуючий 1 інст.: Ніколаєнко І.В.
Справа №640/9945/14-ц Доповідач: Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Кіся П.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо,

в с т а н о в и л а :

12 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначав, що 29 січня 1993 року між ним та відповідачкою - ОСОБА_1 було укладено шлюб. Під час шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Зазначеним заочним рішенням вирішено, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір'ю. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 грудня 2013 року №832 позивачу був встановлений порядок участі у вихованні та спілкуванні з його малолітніми дітьми. Однак, не дивлячись на те, що вказане рішення є обов'язковим до виконання, відповідачка його умисно не виконує. У зв'язку з чим позивач просить суд усунути перешкоди його участі у вихованні та вільному спілкуванні з малолітніми дітьми, встановивши порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, шляхом систематичних побачень.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні суду першої інстанції проти позовних вимог заперечували.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Суд усунув перешкоди участі ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні з його малолітніми дітьми: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), встановивши наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з його дітьми, шляхом систематичних побачень з дітьми:

1. зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_2 після їх дня народження: з 17 години 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_2 по 09 годину 00 хвилин 29 грудня без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

2. зустріч кожного року дітей з ОСОБА_2 на його день народження ІНФОРМАЦІЯ_3: з 17 години 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 по 09 годину 00 хвилин 13 травня без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

3. зустріч кожного року дітей з ОСОБА_2 на день знань 02 вересня: з 17 години 00 хвилин 02 вересня до 20 години 00 хвилин 02 вересня без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

4. зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_2 в святкові дні та дні релігійних свят з 17 години 00 хвилин останнього робочого дня на передодні свята до 19 години 00 хвилин останнього неробочого дня після наступних свят: Різдво Христове, День Перемоги, Трійця, День незалежності України без присутності матері та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

5. всі інші дні, які не припадають на вказані вище випадки, обов'язкова зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_2 другої та четвертої суботи місяця з 09 годин 00 хвилин суботи до 18 години 00 хвилин неділі без присутності матері дітей та інших осіб з можливістю спільного відвідування громадських місць та місця проживання батька;

6. зустріч кожного року обох дітей з ОСОБА_2, без супроводу матері дітей та інших осіб, в період весняних шкільних канікул (весь період канікул) та літніх канікул в період з 01 серпня по 25 серпня для спільного відпочинку та оздоровлення на території України та за її межами;

7. у разі хвороби кожної дитини, ОСОБА_2 має право особисто і безпосередньо спілкуватися з дітьми під час всієї хвороби за місцем перебування дитини в будь-якому місці.

Суд зобов'язав ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у час встановлений для побачень, спілкування та відпочинку.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Як вбачається з матеріалів справи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи (а.с.52). Проте, в судове засідання представник третьої особи не з'явився.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, направив свого представника, який діє на підставі Договору надання адвокатських послуг (а.с.46 т.2).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази та дана їм належна оцінка та згідно встановленого ухвалено рішення, яке відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати йому в цьому.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною з присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 січня 1993 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва НОМЕР_1 про укладення шлюб (а.с.14). Під час шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями Свідоцтв НОМЕР_2 та НОМЕР_3 виданих Міським відділом РАГСу ХМУЮ від 29 травня 2002 року (а.с.12).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою був розірваний. Зазначеним заочним рішенням вирішено, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір'ю - ОСОБА_1 (а.с.10).

Актом від 05 грудня 2013 року обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що позивач має належні побутові умови (а.с.55).

Відповідно до характеристики з місця проживання, за період проживання за адресою: АДРЕСА_1, скарг та нарікань від сусідів на ОСОБА_2 не надходило, суспільний порядок він не порушував та характеризується з позитивної сторони (а.с.56).

Згідно до копії сертифікату 12ЯЯЦ №820600 про проходження профілактичного наркологічного огляду, в ОСОБА_2 ознак наркологічних захворювань не виявлено (а.с.45).

Згідно до медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичних психіатричних оглядів, ОСОБА_2 не має психіатричних протипоказань для піклування над дітьми.

Згідно довідок, які містяться в матеріалах справи, позивач не ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх своєчасно та надає додаткову допомогу на утримання дітей (а.с.25-26, 39-41).

Крім того, зібрані у справі докази беззаперечно свідчать про те, що позивач любить своїх дітей, приймає активну участь у їх житті та навчанні.

Питання встановлення порядку участі позивача у вихованні дітей вже було розглянуто Виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області. Після чого відповідно до Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 грудня 2013 року № 832 позивачу був встановлений порядок участі у вихованні та спілкуванні з його малолітніми дітьми та зобов'язано ОСОБА_1 не перешкоджати позивачу в спілкуванні з дітьми.

Отже, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спілкування батька з дітьми не перешкоджає їх нормальному розвитку та не несе для них будь-яких негативних наслідків.

З вказаними висновками суду судова колегія погоджується, оскільки, суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: