Справа №173/1708/15-ц
Провадження №2/173/834/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності на житло. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 6 січня 2015 року помер брат позивача ОСОБА_4. Після його смерті у встановленому законом порядку позивач отримала у власність в порядку спадкування домоволодіння № 9 по вул.. Золотій в с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Потім дізналася, що за життя, в 2012 році, брат з невідомих причин зареєстрував в цьому будинку ОСОБА_3, який з того часу жив в будинку та мешкає в ньому і на теперішній час. Відповідач взагалі є сторонньою особою, будь-яких договорів щодо користування житлом не укладалося. Відповідач відмовляється добровільно виселятися з будинку та знятися з реєстрації. У звязку з чим порушуються права позивача, як власника майна, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися ним. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом по вул.. Золота, 9 в с. Бородаївські Хутори та зобовязати відповідача знятися з реєстраційного обліку у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що ОСОБА_4 прописав його у своєму будинку, оскільки вони домовились, що він буде за ним доглядати і після його смерті будинок залишиться йому. Так вони жили разом, поки ОСОБА_4 не помер. Будь-яких договорів вони не укладали. Зараз він дійсно мешкає в будинку, сплачує комунальні послуги. Відповідач не згоден висилятися з будинку, оскільки він іншого житла не має.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 від 19 серпня 2015 року є власником домоволодіння № 9 з прилеглими до нього будівлями та спорудами по вул.. Золотій в с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.7). Право власності на домоволодіння зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.8-9).

30 листопада 2012 року за згодою колишнього власника домоволодіння, ОСОБА_4, в цьому будинку був зареєстрований ОСОБА_3, що підтверджується паспортом відповідача та не заперечував сам відповідач у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Судом встановлено, що колишнім власником домоволодіння № 9 по вул.Золотій в с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є ОСОБА_4. ОСОБА_3 не є власником або користувачем цього житлового приміщення. Доказів про наявність, як між колишнім власником так і між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо користування даним житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту тощо сторонами суду надано не було. ОСОБА_3 не є членом сімї ні теперішнього ні колишнього власника житла.

Право власності ОСОБА_4 на домоволодіння № 9 по вул.Золотій в с. Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області припинилося у звязку з його смертю. А тому в цьому випадку втрата права користування ОСОБА_3 житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_4 надавав згоду на його реєстрацію в будинку не спростовують висновків суду про відсутність законних підстав продовжувати користуватися спірним житлом. Сама по собі реєстрація в житловому приміщенні не є підставою для користування житлом. Та обставина, що відповідач добровільно сплачує комунальні послуги, також не є підставою для визнання за ним права користування житлом, оскільки, як зазначалося вище право користування майно виникає лише у випадках, визначених законом. Фактичне користування майном та несення витрат на утримання цього майна не є підставою для визнання ОСОБА_3 таким, що має право на користування спірним житловим приміщенням.

ОСОБА_3 добровільно знятися з реєстрації не бажає, що є порушенням прав позивача як власника житла, який, за таких обставин, має обмежені можливості розпорядитися власним майном.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом є законними та обґрунтованими.

Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобовязання відповідача знятися з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку та є обовязковим для виконання відповідними органами, уповноваженими на зняття такої особи з реєстраційного обліку.

У звязку з цим, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 328, 398, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10,11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності на житло задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право користування будинком № 9 по вул.Золота с.Бородаївські Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко