Провадження №2/760/5951/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.08.2003 року між ним та відповідачкою укладений шлюб, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося.

Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Позивачем до суду була подана заява в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачкою до суду була подана заява в якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 01.08.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1422, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Також, встановлено, що у сторін є син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя сторін не склалося.

Фактично шлюбні відносини між ними припинені з липня 2013 року, спільне господарство не ведеться.

Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився.

06.11.2014 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір між батьками про сплату аліментів на дитину.

Таким чином, сторони досягли згоди щодо утримання дитини, його місця проживання разом з відповідачкою та відсутністю майнових спорів.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 57-58, 60, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 01.08.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1422, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва в десятиденний термін з дня проголошення рішення, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: І. А. Усатова