Провадження № 2/161/3910/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М.

за участю - секретаря Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 року ПАТ «ВіЕйБі» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 Зазначає, що 11 липня 2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №BLaЖГА00026081, за умовами якого відповідачу було надано на поточні потреби кредит у розмірі 18500 грн. із терміном повернення - 11 квітня 2014 року, та процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі - 15 % річних. Відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договору, а станом на 07 серпня 2015 року заборгованість становить 35652,76 грн. Просить стягнути із ОСОБА_1 вказану заборгованість.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, щодо заявлених вимог заперечила та просила у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд аналізуючи матеріали справи вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково із врахуванням наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11 квітня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №BLaЖГА00026081 за умовами якого, відповідач отримала кредитні кошти в сумі 18500 грн., із терміном повернення кредитних коштів - 11 квітня 2014 року, процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних, комісією за управління кредитом у розмірі 1, 75 % від суми кредиту, штрафом, передбаченим п. 4.2. загальної частини договору у розмірі 25 % від суми кредиту, пенею, передбаченою п. 4.3. загальної частини кредитного договору в розмірі 0,50 % (а.с. 4-17).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Так, із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.18-19) вбачається, що станом на 07 серпня 2015 року за вищевказаним кредитним договором наявна заборгованість у розмірі 35652,76 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 5828,75 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1522,15 грн., заборгованість по сплаті комісії за розрахунково-касове обслуговування - 1618,75 грн., сума плати за пропуск платежів - 26683,11 грн.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч.1,2 ст. 551 ЦК України).

Згідно пункту 4.3. кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких не настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Пунктом 9 кредитного договору передбачено ставку 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360». Пунктом 4.2. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником обв'язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору при тому, що прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі 25 % від суми кредиту, зазначеній в п. 8 спеціальної частини договору (а.с.4, 10).

Водночас ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, банком нараховано відповідачу плату за пропуск платежів за період з 12.04.2015 року по 07.08.2015 року у розмірі 26683,11 грн.

В судовому засіданні встановлено, що розмір неустойки нарахованої банком значно перевищує розмір основної заборгованості за кредитним договором. Так, розмір неповернутого позичальником тіла кредиту становить 5828,75 грн., заборгованість за процентами становить 1522,15 грн., а заборгованість за комісією становить 1618,75 грн., що в цілому становить 8969,75 грн. Водночас, неустойка нарахована банком становить 26683,11 грн., що є неспівмірним із сумою заборгованості по кредиту, а тому суд вважає, що розмірі нарахованої банком неустойки слід значно зменшити.

Таким чином, суд оцінивши та дослідивши у судовому засіданні зібрані докази, дійшов висновку що із відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку в розмірі 6000 грн., а в цілому на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитним договором №BLaЖГА00026081 від 11 квітня 2011 року у розмірі 14969,75 грн.

За вимогами ст. 88 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 549, 551, 651, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №BLaЖГА00026081 від 11 квітня 2011 року у розмірі 14969 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) гривень 75 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту складає 5828 (п'ять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 75 копійок, заборгованість за процентами складає 1522 (одна тисяча п'ятдесят дві дві) гривні 15 копійок, а заборгованість за комісією складає 1618 (одна тисяча шістсот вісімнадцять) гривень 75 копійок, сума плати за пропуск платежів складає 6000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в доход держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного судуПрисяжнюк Л.М.