Справа № 368/1965/15-ц
Провадження № 2/368/729/15
Рішення

іменем України

"10" листопада 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт: серія СТ № 325110, виданий Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області від 01.10.2012 року, реєстраційний номер облікової картки платників ДРФО - платників податків НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває у шлюбі з громадянином України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Даний шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області від 08.09.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 83.

Документом, що підтверджує факт реєстрації шлюбу є свідоцтво про шлюб серії 1- ОК № 136615, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області від 08.09.2012 року.

Від шлюбу вони мають спільну дитину, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що 06.05.2014 р. складено відповідний актовий запис № 68.

Документом, що підтверджує факт народження дитини є свідоцтво про народження серії І-ОК № 269670, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області від 06.05.2014 року.

Станом на сьогоднішній день, спільне життя з відповідачем не склалося.

На даний час, шлюбні відносини між ними припинені, а подальше сумісне життя із збереженням сім'ї, вона вважає, є не можливим.

Разом з цим, вважає, що примирення з відповідачем є також неможливим.

Причиною, що спонукає її до розірвання шлюбу в судовому порядку є те, що у них з відповідачем виник спір, який випливає із сімейних правовідносин та стосується неналежного виконання батьківських прав і обовязків щодо утримання і виховання дитини відповідачем, а також, через небажання проживати спільно з відповідачем, вести домашнє господарство та побут, оскільки відповідач, не проявляє таких природних почуттів, як любов та повага до власної сім'ї.

Необхідність у поновленні дошлюбного прізвища, відсутня.

Станом на сьогоднішній день, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідач позовні вимоги позивач визнав та просив суд їх задовольнити, оскільки до вказаного рішення вони прийшли вдвох.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений шлюб, який був зареєстрований 08 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного страну реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 83, у звязку з чим було видано свідоцтво про шлюб серія І-ОК № 136615 від 08.09.2012 р.

Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені.

Від спільного шлюбу сторони мають малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно якої вони не позбавлені батьківських прав.

Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, тобто шлюбні стосунки між сторонами припинені і їх сімя розпалася. За таких обставин, суд приходить до висновку про не можливість збереження сімї.

Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань сторонам.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Виходячи з вищенаведених норм СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

За положеннями ч.1 ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам подружжя, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач може забезпечувати нормальний всебічний розвиток і виховання дитини.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Судом не встановлено виняткових обставин, які можуть бути підставою для залишення проживати малолітню дитину сторін дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 з відповідачем, тому суд приходить до висновку про необхідність залишити проживати дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, що підтверджено квитанцією про його сплату, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст..ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 235 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 08 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 83 - розірвати.

Місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити з ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишається на прізвищі ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн.. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко