Справа № 522/2159/15-ц
Провадження №2с/522/68/15
УХВАЛА

про скасування судового наказу

02 березня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Кінгольц М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу; стягувач КП Теплопостачання міста Одеси,

ВСТАНОВИВ :

09 лютого 2015 року за заявою КП Теплопостачання міста Одеси Приморським районними судом м. Одеси видано судовий наказ яким постановлено стягнути з ОСОБА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 15416,18 грн. та судові витрати у розмірі 121,80 грн.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування вищезазначеного судового наказу, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки КП Теплопостачання міста Одеси у заяві про видачу судового наказу не врахувало, що договір про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води з ОСОБА_1 не укладався, стягувачем не була надано доказів виконання послуг з централізованого опалення. Також, заявник наголосив на тому, що відповідно до Цивільного кодексу України встановлена позовна давність в три роки, яка не була врахована судом при задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Представник КП Теплопостачання та ОСОБА_1 у судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, але їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви про скасування судового наказу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним скасувати судовий наказ з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 208 ЦК України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно ст. 19 Закону України Про теплопостачання діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб'єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 послуги з централізованого опалення надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Однак, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, в порушення вищевказаних вимог закону договір про надання послуг з централізованого опалення між КП Теплопостачання міста Одеси та ОСОБА_1 не укладався.

Таким чином, з заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки підставою виникнення цивільного права вимагати виконання обовязку по сплаті за спожиту теплову енергію (права вимоги), виходячи зі змісту зазначених вище норм закону, є договір про надання послуг з централізованого опалення укладений в письмовій формі.

Факт наявності договірних відносин між постачальником та споживачем теплової енергії в даному випадку має бути встановлений судом в позовному порядку шляхом дослідження доказів, які його підтверджують та їх оцінки. Реєстр нарахувань та оплат, довідка (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію) не є договором про надання послуг з централізованого опалення або доказом отримання теплової енергії боржником, але може бути доказом наявності договірних відносин між сторонами. КП Теплопостачання не було додано до заяви будь-якої інформації про затверджені у встановленому законом порядку тарифи на теплопостачання для споживачів, а відтак суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунків заявника.

До того ж, згідно заяви про видачу судового наказу КП Теплопостачання просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з жовтня 2007 року, тобто із заяви вбачається спір про право в частині вимог щодо стягнення заборгованості за період, який перевищує три роки.

Згідно ч. 8 п.2 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 105-1, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Судовий наказ від 09 лютого 2015 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси по справі №522/2159/15-ц за заявою КП Теплопостачання міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, заборгованості за теплову енергію в розмірі 15416,18 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. - скасувати.

Розяснити КП Теплопостачання міста Одеси право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

02.03.2015