Номер провадження: 22-ц/785/4548/14
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А.К.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Заїкін А.П. , Кварталова А.М.

При секретарі - Томашевскька К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 на рішення Котовського районного суду Одеської області від 07.02.2014 року у справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_5, Державної реєстраційної служби України

-про звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов'язання вчинити певні дії, припинення права власності, припинення права користування житловим приміщенням та виселення,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, Державної реєстраційної служби України та просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього право власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк», зобов'язати вчинити певні дії, припинити право власності, припинити право користування житловим приміщенням та виселити з АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 24 квітня 2008 року між АІБ «УкрСиббанк»» , правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 27 000, 00 доларів США з кінцевим терміном погашення 24 квітня 2029 року, а відповідач зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити 13% річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 24 квітня 2008 року сторони уклали іпотечний договір № б/н яким в іпотеку банку передана однокімнатна квартира, загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою; АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання, в результаті чого станом на 19.03.2013 року утворилась кредитна заборгованість в сумі 37347, 49 доларів США, що згідно з курсом НБУ складає 298518,49 грн.

Посилаючись на вищезазначене просив задовольнити позовні вимоги задовольнити

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, Держваної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов'язання вчинити певні дії, припинення права власності, припинення права листування житловим приміщенням та виселення - задоволено частково.

В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 37347.49 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 298518,49 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24 квітня 2008 року, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_5, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом передачі вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» на підставі Договору іпотеки № б/н від 24 квітня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5. В інших вимогах відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 2985,18 грн..

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в задоволенні позову посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що грошей він не отримував та його письмово не повідомили про відступлення прав вимоги та письмової вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки він не отримував.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, стверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає що рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам в повному обсязі, виходячи вступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.3 цієї ж статті апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права ї порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ « Дельта Банк» виходив з того, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом передачі у власність іпотекодержателю предмета іпотеки обґрунтована, тому відповідно до Закону України «Про іпотеку» та ст.ст. 578, 590 ЦК України підлягає задоволенню.

Однак з таким висновком погодитись не можна з наступних підстав.

24 квітня 2008 року між АІБ «УкрСиббанк»» , правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 27 000, 00 доларів США з кінцевим терміном погашення 24 квітня 2029 року, а відповідач зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити 13% річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 24 квітня 2008 року сторони уклали іпотечний договір № б/н яким в іпотеку банку передана однокімнатна квартира, загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою; АДРЕСА_1

Матеріалами справи встановлено, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання, в результаті чого станом на 19.03.2013 року утворилась кредитна заборгованість в сумі 37347, 49 доларів США, що згідно з курсом НБУ складає 298518,49 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з Договорі іпотеки від 24 квітня 2008 року п.5.2.1. сторони погодили звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку , встановленому Законом України «Про іпотеку», п.6.5. погодили порядок листування між сторонами ( а.с.23-25)

При цьому, судова колегія, погоджується, що у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки в зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору та утворення заборгованості в сумі 37 347,49 доларів США.

Проте, відповідно до положень статей 33, 35 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання зазначених правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»

З матеріалів справи вбачається, що позивачем складена довідка від 19.03.2013 року про загальну заборгованість на 19.03.2013 року яка складає 298518, 49 грн.( а.с.29 т.1).

ТОВ « КК «Вердикт» від 28.02.2013 року за № 9122878 складено повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання.( а.с.41-42).

Відповідно до списку № 97 через три місяці-04.05.13 року лист ОСОБА_5 відправило ТОВ «Ксерокс».( а.с.43-45).

Будь-яких доказів на підтвердження направлення позивачем та отримання відповідачем письмової вимоги від представника ПАТ «Дельта Банк» матеріали справи не містять.

Виходячи з того, що позивач на порушення ч. 1 ст. 35 Закону № 898-IV та п. 6.5 договору іпотеки не направив відповідачу письмової вимоги про усунення порушень з виплати кредиту, то позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, та в його задоволенні необхідно було відмовити.

Судова колегія критично відноситься до доводів апеляційної скарги про неотримання ОСОБА_5 коштів відповідно до кредитного договору, оскільки вони суперечать матеріалам справи.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав , що позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю предмету іпотеки у власність, що свідчить про порушення судом вимог ст.212-214 ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з підстав ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в задоволенні вимог.

Керуючись ст.ст. 309,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Котовського районного суду Одеської області від 07.02.2014 року скасувати в частині задоволення позовних вимогах та ухвалити, в цій частині нове рішення, яким в позовних вимогах ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_5, Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки -відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.М.Кварталова

А.П.Заїкін