АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1161/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівБабенка В. М. , Карпенко О. В.
при секретаріПосипайко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_6 був укладений договір, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, а також надала згоду, що її заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Оскільки ОСОБА_6 вказані зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, то станом на 31 березня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 26912 грн. 05 коп., що складається з заборгованості за кредитом на суму 7333 грн.36 коп., заборгованості за відсотками на суму 15607 грн. 66 коп., заборгованість за комісією за користування кредитом 2213 грн. 31 коп., а також штрафу за порушення умов договору, де 500 грн. - фіксована частина, 1257 грн. 72 коп. - процентна складова.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 9379 грн. 11 коп., з яких тіло кредиту 7505 грн. 00 коп., відсотки за кредитом 1499 грн. 11 коп. та річне обслуговування 375 грн. 00 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_6 також подала апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», який підтримав апеляційну скаргу банку і заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6, пояснення ОСОБА_6 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_6 і заперечували проти задоволення апеляційної скарги банку, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 червня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який визначено до 31липня 2010 року.

ОСОБА_6 отримала зазначені кошти на платіжну картку, проте свої зобов'язання щодо повернення цих коштів не виконала.

Сума боргу відповідачки станом на 31 липня 2010 року складає за розрахунком, наданим банком: 7433 грн. 36 коп. заборгованість за кредитом, 4329 грн. 72 коп. заборгованість за процентами, 980 грн. 10 коп. комісія та пеня; за розрахунком, наданим ОСОБА_6: 7505 грн. заборгованість за кредитом; 2699 грн. 12 коп. заборгованість за процентами.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_6 станом на час звернення до суду з позовом складає: 7333 грн. 36 коп. заборгованість за кредитом; 14829 грн. 25 коп. заборгованість за процентами; 2213 грн. комісія; 1718 грн. штраф.

Останнє зарахування коштів на погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором здійснено 26 травня 2011 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, банк посилався на те, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг укладений з ОСОБА_6 кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же сторок, а оскільки ні одна із сторін не повідомила іншу про припинення договору, то правовідносини сторін не припинилися і тривають до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а тому з відповідачки підлягають стягненню сума неповернутого кредиту, а також відсотки, комісія і штрафні санкції, нараховані по день звернення банку до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Оскільки після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_6 грошових коштів і нової платіжної картки, а ОСОБА_6 свої зобов'язання за договором не виконала, а тому пролонгація договору не відбулася, правовідносини сторін за договором припинилися з закінчення строку його дії і відповідно нарахування відсотків та комісії може мати місце лише в межах строку дії договору.

Такий висновок суду відповідає положенням статті 631ЦК України, відповідно до частини першої якої строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору, положенням статтей 599-601, 604-609 ЦК України, якими визначені підстави припинення зобов'язання, та роз'ясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеним в п.17 постанови № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що витікають із кредитних правовідносин», відповідно до яких нарахування процентів, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, проте закінчення строку дії договору не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним відповідно до вимог статтей 526, 599 ЦК України.

Оскільки банк вимог про стягнення сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України не заявляв, суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки суми непогашеного кредиту, а також відсотків та комісії, нарахованих станом на день закінчення строку дії договору.

При вирішенні питання про розмір заборгованості ОСОБА_6, яка підлягає стягненню на користь банку, суд врахував наданий нею розрахунок цієї заборгованості, зазначивши, що вказаний розрахунок більш зрозумілий та обґрунтований і з ним погодився представник банку в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки з наданого банком розрахунку заборгованості відповідачки за кредитним договором не вбачається, яким чином визначена заборгованість за кредитом, відсотками, комісії та штрафу, так як в розрахунку не вказані суми та дати зарахування платежів на погашення кредиту.

При вирішенні питання про застосування позовної давності до вимог банку, про що заявляла відповідачка, суд врахував, що відповідно до Правил користування платіжною картою строк дії карти вказаний на її лицевій стороні і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, а тому строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, указаного на карті (31 липня 2010 року), останній платіж на погашення кредиту здійснено 26 травня 2011року, банк звернувся з позовом до суду 30 квітня 2014 року, отже строк позовної давності ним не пропущено.

Зазначений висновок суду відповідає положенням ч.1 ст.264 ЦК України щодо припинення перебігу позовної давності вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, та правовій позиції Верховного Суду України, висловленій під час розгляду справи № 6-103 цс 14, яка є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційних скарг ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 були предметом судового дослідження і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :