Ухвала

іменем україни

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Гончара В.П., Карпенко С.О.,

Нагорняка В.А., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО», ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило достроково стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО» (далі - ТОВ «НЕО») та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 18 січня 2013 року № 47/43, укладеним між ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «НЕО», у розмірі 223 837 грн 36 коп., з яких: 205 018 грн 01 коп. - заборгованість за кредитом; 12 470 грн 14 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 738 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 5 123 грн 68 коп. - пеня за прострочення сплати основної суми кредиту; 459 грн 64 коп. - пеня за прострочення сплати процентів; 27 грн 89 коп. - пеня за прострочення сплати комісії за адміністрування кредиту та судовий збір у сумі 2 238 грн 37 коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій про стягнення з нього вищевказаної кредитної заборгованості, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з нього як поручителя кредитної заборгованості, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційної скарги згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимоги до змісту ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судові рішення попередніх інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843623/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1> за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України установлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 543 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843612/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1> у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1> порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд дійшов правильного висновку, що правові підстави, передбачені ст. 559 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>, для припинення поруки ОСОБА_3 за відповідним договором поруки відсутні.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються.

Судами встановлено, що 18 січня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «НЕО» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 47/43, згідно з яким максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією складає 246 тис. грн, терміном погашення заборгованості до 17 січня 2015 року включно.

Згідно із п. 2.1.2 вищезазначеного кредитного договору призначенням кредитної лінії є поповнення обігових коштів.

Пунктом 4.2 вищезазначеного кредитного договору передбачено, що плата за кредит здійснюється згідно із п. п. 4.2.1 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом «факт/360» (за фактичну кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році) за ставкою, визначеною у п. п. 2.1.3, 4.6.4 кредитного договору.

Відповідно до п. п. 2.1.3, 4.6.4 указаного кредитного договору за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка. На момент укладення договору сторонами обумовлено розмір процентної ставки - 23,47 % річних, яка діє протягом першого періоду дії ставки (первинна процентна ставка).

Відповідно до п. 4.6.2 кредитного договору починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються згідно зі встановленим розміром змінної процентної ставки.

Відповідно до п. 4.6.4 кредитного договору змінювана процентна ставка визначається таким чином: змінювана процентна ставка = базова ставка + 4,1 % (маржа).

Кредитний договір укладений на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності, відповідно до яких ТОВ «НЕО» зобов'язалося повернути ПАТ «Кредобанк» кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором, сплачувати комісію та проценти за користування кредитом.

ТОВ «НЕО» свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором не виконує, кредит в порядку і терміни, передбачені кредитним договором, не повертає, відсотки та комісії за користування кредитом не сплачує, у зв'язку з чим станом на 19 серпня 2014 року утворилася прострочена заборгованість у розмірі: 111 018 грн 01 коп. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 12 470 грн 14 коп. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 738 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту.

Відповідно до п. 5.8 кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 2.8 кредитного договору, а саме: несвоєчасна сплата процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту), невиконання ТОВ «НЕО» як позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів.

Пунктом 5.9 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний протягом 10 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором.

У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом банк відповідно до п. п. 2.8, 5.8 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та комісій.

Загальний розмір заборгованості ТОВ «НЕО» перед банком за кредитним договором становить 218 226 грн 15 коп., з яких: 205 018 грн 01 коп. - неповернута сума кредиту; 12 470 грн 14 коп. - прострочені проценти за користування кредитними коштами; 738 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту.

Крім того, п. 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором ТОВ «НЕО» на вимогу банку сплачує пеню за зобов'язаннями у гривні - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Відповідно до п. 7.7 кредитного договору строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за договором.

Розмір пені за несвоєчасне виконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором, а саме: по простроченій основній сумі кредиту, прострочених відсотках та простроченій комісії за адміністрування кредиту відповідно до кредитного договору за період із 20 лютого 2014 року до 19 серпня 2014 року становить 5 611 грн 21 коп., з яких: 5 123 грн 68 коп. - пеня за прострочення сплати основної суми кредиту; 459 грн 64 коп. - пеня за прострочення сплати процентів; 27 грн 89 коп. - пеня за прострочення сплати комісії за адміністрування кредиту.

Крім того, встановлено, що 18 січня 2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «НЕО» перед банком за вищезазначеним кредитним договором між банком, ТОВ «НЕО» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 47/43/S-3, згідно з яким ТОВ «НЕО» і ОСОБА_3 несуть солідарну відповідальність перед банком.

Згідно з положеннями п. 4.7 вказаного вище договору поруки цей договір припиняється за спливом трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором.

У серпні 2014 року у зв'язку з порушенням позичальником своїх зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором банком на адресу відповідачів надіслано письмові вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором у строк до 15 вересня 2014 року, які залишені без відповідного реагування.

Правильним є висновок суду, що, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844142/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1> змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Так, судом встановлено, що банк звернувся із цим позовом до суду до поручителя ОСОБА_3 19 вересня 2014 року, який отримано судом 26 вересня 2014 року, тобто з додержанням 6-місячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_04_05/pravo1/T030435.html?pravo=1>.

При цьому вищезазначену вимогу банку про дострокове повернення сум за кредитним договором суд визнав такою, що не може свідчити про збільшенням зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився розмір відповідальності останнього.

Разом з тим суд зазначив, що поручителем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх заперечень проти позову щодо припинення поруки.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі в частині вирішення позовних вимог до поручителя, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України недопустимо.

Зокрема, помилковими є доводи касаційної скарги поручителя про те, що за договором поруки він поручався за виконання позичальником зобов'язання лише в частині щомісячного платежу, адже такі спростовуються змістом самого договору, а саме п. 1.1, згідно з яким поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання ТОВ «НЕО» зобов'язань у повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за вказаним кредитним договором.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.П. Гончар

С.О. Карпенко

В.А. Нагорняк

О.В. Ступак