Провадження 2/235/2302/15
Справа № 235/4448/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Стоілової Т.В.,

при секретарі Загорулько В.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду м.Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ,

В С Т А Н О В И В:

15.06. 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя .

В обґрунтування позову зазначила, що 29 липня 2006 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, про що зроблено запис відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №275.

Від даного шлюбу у сторін є дитина: ОСОБА_4 28.06.2008р.н., який знаходиться на її вихованні.

У звязку з тим, що шлюбні відносини між сторонами погіршились, 25 березня 2015 року шлюб було розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Під час шлюбу ними було придбано наступне майно: двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Ця квартира була придбана ними 04 липня2007 року за 79000грн. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та автомобіль НОМЕР_1, придбаний 14.03.2012 року за 160000 грн.

На теперішній час відповідач категорично відмовляється впускати її до спірної квартири та користуватися автомобілем, так як вважає все це своєю власністю. Вона в свою чергу змушена з дитиною винаймати квартиру.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 СК України Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно Звіту про оцінку майна, станом на 11 червня 2015 року ринкова вартість автомобіля складає 235461 грн.

Оцінку вартості квартири на теперішній час вона надати не може, так ж документи на квартиру знаходяться у відповідача і він їх відмовляється надати. Орієнтовна вартість квартири, на думкупозивачки є рівною вартості автомобіля тобто 235461грн.

Відповідно ціна позову складає 235461 грн.

З врахуванням викладеного, позивачка просить суд: 1) визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1: двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2., автомобіль НОМЕР_2;

2) поділити спільне майноподружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою 85300 АДРЕСА_3;

залишити за ОСОБА_3 право власності на автомобіль НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити, від стягнення з відповідача судових втрат - відмовилась.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги визнає повністю, справу просить розглянути у його відсутність, з вартістю майна, зазначеного позивачкою в позовній заяві, погоджується, просить суд зняти арешт зі спірного майна.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони знаходились в юридичному шлюбі з 29 липня 2006 року по 25 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 25 березня 2015 року про розірвання шлюбу(а.с.8,10).

Від даного шлюбу у сторін є дитина: ОСОБА_4 28.06.2008р.н., який знаходиться на вихованні позивачки(а.с.9)

Під час шлюбу сторонами по справі було придбано наступне майно: двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, договір купівлі-продажу на яку від 04 липня 2007 року оформлено на відповідача по справі ОСОБА_3 та посвідчено приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 , реєстровий №5792 та автомобіль НОМЕР_2, придбаний 14.03.2012 року на імя ОСОБА_4О.(а.с.11).

Згідно Звіту про оцінку транспортного засобу від 11.06.2015 року (а.с.12) вартість автомобіля НОМЕР_3 складає 235 461 грн.(а.с12).

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за часшлюбу.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Слід визнати спільною сумісною власністю подружжя двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5, що була придбана сторонами 04 липня2007 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та автомобіль НОМЕР_2; поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6; залишити за ОСОБА_3 право особистої власності на автомобіль НОМЕР_4.

У відповідності з ч.5 ст.154 ЦПК України скасувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та автомобіль НОМЕР_5, встановлений ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 17 червня 2015 року.

Керуючись ст.60, 68,72 СК України, ст.ст.10, 11, 88, 154 ч.5, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3: двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. , придбану 04 липня2007 року на імя ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 за реєстровим №5792 та автомобіль НОМЕР_2, випуску2012 року, придбаний на імя відповідача ОСОБА_3.

Поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7.

Визнати за ОСОБА_3 право особистої власності на автомобіль НОМЕР_6, випуску 2012 року.

Скасувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що була придбана сторонами 04 липня2007 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 за реєстровим №5792 та автомобіль НОМЕР_1, встановлений ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 17 червня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя