Справа №642/4337/15ц
Провадження №2/642/1153/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 з проханням в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на квартиру №2, яка розташована в будинку №10 по вул.. Ярославській в м. Харкові та на ? ч. автомобіля марки «Хюндай» модель «Електора», а за відповідачем визнати право власності на житловий будинок за адресою: м. Харків, вул.Ленкоранська,17, мотивуючи тим, що вказане майно придбане в період шлюбу.

У судовому засідання представник позивачки позовні вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач і представник відповідача проти задоволення позову заперечували. Відповідач пропонує поділити сумісне придбане майно в період шлюбу наступним чином. За ним визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1, а за позивачкою визнати право власності на житловий будинок по вул. Ленкоранській, 17 в м. Харкові, автомобіль «Хюндай» та на все інше придбане у шлюбі майно. Заперечення мотивовані тим, що відповідач, якому майже 67 років, за станом здоров»я не може утримувати приватний будинок та керувати автомобілем. У теперішній час приватний будинок і автомобіль знаходяться у користуванні позивачки та її сина.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У 1981 р. між позивачкою, ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований шлюб, який був розірваний у 2015 р..

В період шлюбу позивачка і відповідач придбали зазначене вище спірне майно.

За договором купівлі-продажу від 25.09.1997 р. ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_2, яка була зареєстрована в Державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації на праві власності за ОСОБА_2 за реєстрованим №П-4-4262 30 вересня 1997 р. ( а. с. 11 12).

За договором купівлі продажу від 27.01.1989 р. ОСОБА_2 купив житловий будинок з надвірними будівлями №17 по вул. Ленкоранській в м. Харкові. Цей договір 27.01.1989 р. був посвідчений заст. старшого державного нотаріуса Першої харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 ( а. с. 16 18).

Субєктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_4 вказані квартира і житловий будинок були оцінені відповідно на суму 457000 гр. і 432000 гр. (а. с. 31,34).

Крім того у 2010 р. позивачка ОСОБА_1 придбала легковий автомобіль HYUNDAI ELANTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який було зареєстровано 24.07.2010 р. у ВРЕР №1 за позивачкою (а. с. 46 47).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, що набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за часу шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 61 СК України об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за виключенням виключеного з цивільного обороту.

У статті 63 СК України зазначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітній син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Статтею 71 СК України визначені способи та порядок поділу майна, що є суб»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

1.Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

4.Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності за майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

5.Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що спільних дітей у позивачки і відповідача немає, істотні обставини, що мають істотне значення для вирішення спору відсутні.

Виходячи з викладеного суд вважає, що поділ майна подружжя: квартири, житлового будинку, автомобілю, повинен бути вирішений судом у відповідності до ст.ст.60, 70, 71 СК України у рівних частинах.

Запропонований позивачкою варіант поділу майна не відповідає вимогам ст.70 СК України, оскільки вартість майна, яка виділяється кожній стороні, не є рівною.

Крім того відповідач, як власник квартири АДРЕСА_2, заперечує проти передачі її у власність позивачки.

На підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання за позивачкою в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на спірну квартиру і в частині визнання за відповідачем права власності на спірний житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 212 215 ЦПК України, ст. ст. 60, 63, 69, 70, 71 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя: право власності на ? частину квартири №2, що знаходиться в будинку №10 по вул. Ярославській в м. Харкові; право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харков, вул. Ленкоранська, 17; право власності на ? частину автомобіля HYUNDAI ELANTRA, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) КМНDU41BAAU083482, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності: на ? ч. квартири №2, що знаходиться в будинку №10 по вул.. Ярославській в м. Харкові; право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харкові, вул. Ленкоранська, 17; право власності на ? частину автомобіля HYUNDAI ELANTRA, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) КМНDU41BAAU083482, реєстраційний номер НОМЕР_1

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня одержання ними копії цього рішення.

Суддя А.В. Лазарєв