провадження 6/201/244/2015
УХВАЛА

06 жовтня 2015року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську подання державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження, керівника боржника юридичної особи ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Жовтневого ВДВС ДМУЮ ОСОБА_1 05 жовтня 2015 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження, керівника боржника юридичної особи ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України.

Зазначене подання та справу № 201/15172/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Клер» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, канцелярією суду, було передано судді 06 жовтня 2015 року.

Зі змісту подання та документів, що додаються до нього витікає, що в провадженні державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ перебуває виконавче провадження № 43017361 з приводу примусового виконання виконавчого документа, а саме: виконавчий лист, що виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ТОВ «ТД Клер» на користь ОСОБА_3 14080 гривень за затримку розрахунку при звільненні при з роботи за період з 27 грудня 2012 року по 13 листопада 2013 року, однак боржник рішення суду добровільно не виконує та ухиляється від виконання рішення суду, також державним виконавцем вказаного відділу проводяться відповідні виконавчі дії (накладено арешт майно та кошти боржника) з метою забезпечення виконання рішення суду. З урахуванням вище викладеного просив суд тимчасово обмежити, керівника боржника юридичної особи ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець для розгляду вказаного подання до суду не зявився про пичини неявки суду не повідомив.

В звязку з чим суд вважає можливим розглядати зазначене питання за викладених вище обставин.

Перевіривши матеріали подання та справи і оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В листі Міністерства Юстиції України від 6 червня 2008 року №25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів» зазначено, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: назву суду, до якого направляється подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, назва суду, яким видано виконавчий документ, резолютивна частина рішення, дата відкриття виконавчого провадження); прізвище, ім'я та по-батькові особи (боржника), дата народження (число, місяць та рік); обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань; резолютивна частина подання, у якій мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), назва органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа потрібно зазначати вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, посвідчення особи моряка або посвідчення члена екіпажу); як додаток: копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. За необхідності, до подань державних виконавців можуть додаватися копії інших документів.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що подання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню, оскільки у разі задоволення подання Жовтневого ВДВС ДМУЮ вище вказаний керівник боржник юридичної особи буде обмежений у свободі пересування, яка гарантується Конституцією України. Крім того, сам по собі виїзд за межі України не зумовлює неможливість виконання рішення суду, а докази щодо наміру керівника боржника виїхати за межі України на постійне місце проживання Жовтневим ВДВС ДМУЮ суду не зазначені та не надані, крім того належних доказів отримання божником постанови про відкриття виконавчого провадження чи повідомлення про виклик до подання додано не було, також слід зазначити, що особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Ухилення від виконання зобовязань полягає у навмисному чи іншому свідомому невиконанні боржником обовязків, однак доказів на підтвердження того, що боржник чи його керівник дійсно ухиляється від виконання рішення суду не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеного подання.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеного подання, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного подання про тимчасове обмеження, керівника боржника юридичної особи ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України, оскільки відсутні передбачені законом підстави для його задоволення та заявником на підтвердження подання не було надано відповідних доказів, таким чином, воно не підтверджене, безпідставне і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для його задоволення немає, а тому суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 33 Конституції України, ст. ст. 60,209, 210, 212, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Державному виконавцю Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження, керівника боржника юридичної особи ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя